УХВАЛА

17 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 990SCCV/85/26
провадження № 61-208вп26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В. розглянув заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Гумена Сергія Миколайовича про визначення підсудності цивільної справи за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Солом`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
12 червня 2026 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Гумена С. М. подав до Верховного Суду заяву про визначення підсудності цивільної справи за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Солом`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення, підсудність якої просить визначити Святошинському районному суду міста Києва.
Заява мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають намір звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме для встановлення факту, що громадянин Швейцарської Конфедерації ОСОБА_2 та громадянка України ОСОБА_1 є батьками дитини ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Києві шляхом використання допоміжних репродуктивних технологій.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право 
в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частинами першою, другою статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ за заявою громадянина України, який проживає за її межами, про встановлення факту, що має юридичне значення, визначається за його клопотанням ухвалою судді Верховного Суду.
Аналіз положень частини другої статті 316 ЦПК України свідчить, що Верховний Суд визначає підсудність справ про встановлення факту, що має юридичне значення, виключно за зверненням громадянина України, який проживає 
за її межами.
З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, яка проживає на території Швейцарської Конфедерації. ОСОБА_2 
є громадянином Швейцарської Конфедерації.
На підтвердження викладених у заяві обставин суду надано: копію посвідки 
на проживання, виданої Президентом Муніципалітету/Муніципальне Управління Кудбтури м. Баар від 24 березня 2026 року, копію паспорта громадянки України для виїзду за кордон, копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 
від 02 лютого 2026 року у м. Києві.
У заяві про визначення підсудності справи та в самій заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 вказує, що вона має в Україні зареєстроване місце проживання - 
АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Святошинського районного суду міста Києва.
При цьому до заяви не додано доказів, які можуть підтвердити, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 , що позбавляє Верховний Суд визначити підсудність цієї заяви.
Керуючись статтею 316 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити представнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Гумену Сергію Миколайовичу у задоволенні заяви про визначення підсудності цивільної справи за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Солом`янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В. В. Сердюк