04.05.26
Справа № 744/84/26
Провадження № 2/744/274/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року в місті Семенівка Чернігівської області Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого – судді Гнипа О. І.,
при секретарі судового засідання Кекух А. А.,
розглянувши цивільну справу № 744/84/26 за позовом
представника позивача: Хоменко Маріанни Арутюнівни
в інтересах
позивача:  ОСОБА_1  
до
відповідачів: Семенівської міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
про
вимоги позивача: визнання права приватної власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами,
у відкритому судовому засіданні, проведеному за відсутності позивача ОСОБА_1 , а також за неприсутності представника відповідача та всіх відповідачів -

В С Т А Н О В И В :

За позовом сторона позивача просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який розташований по АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено про те, що житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані: голова двору (домогосподарства) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .Вказане вище підтверджується випискою із погосподарської книги від 29.12.2025 № 19-09/140 за підписом старости Семенівської міської ради Чернігівської області, свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 13.02.1989, а також інформаційною довідкою Семенівського відділення КП «Новгород-Сіверського МБТІ» від 28.10.2025 № 385 та довідкою виконкому Семенівської міської ради Чернігівської області № 15-09/154 від 01.06.2021.На вказаний будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація, що підтверджується витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 10.06.2021, інформаційною довідкою товариства з обмеженою відповідальністю «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації»від 24.09.2025, технічним паспортом на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Після ліквідації колгоспних дворів в середині 1990 року, позивач, маючи законні підстави, але будучи юридично не обізнаним, не оформив право власності на домоволодіння, в якому проживав.Водночас, позивач має право на майно, котре належало колгоспному двору, про що роз`яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Зокрема, підпунктом а) пункту 6 вказаної Постанови визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.Проте, зареєструвати право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , позивач не може, так як право власності на домоволодіння оформлене на колгоспний двір, а не на позивача, котрий вважався тільки головою колгоспного двору.При цьому, інші члени домогосподарства - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - хоча і були зареєстровані у вказаному житловому будинку, однак фактично не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору, не здійснювали утримання та поліпшення домоволодіння.На цей час зазначені особи не заявляють будь-яких вимог щодо житлового будинку, не заперечують проти оформлення права власності за позивачем та не претендують на частку у вказаному майні.Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у 2000 році виїхав за межі України на постійне місце проживання до Російської Федерації, участі у веденні спільного господарства двору не брав, будь-яких витрат на утримання та збереження домоволодіння не ніс, зв`язок із зазначеним майном фактично припинив, як інші члени домогосподарства.Враховуючи ту обставину, що зараз позивач не має можливості оформити відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на свій житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який фактично є його власністю, котрою він володіє багато років, та розташований по АДРЕСА_1 , позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх невизнаних прав.Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», Пленум ВСУ роз`яснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до п. п. «а» п. 6 зазначеної вище постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Таким чином, з урахуванням наведених норм законодавства та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно колишнього колгоспного двору підлягає визнанню за тими його членами, які станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в цьому майні та фактично брали участь у веденні спільного господарства. Позивач, ОСОБА_1 , був головою колгоспного двору, постійно проживав у спірному житловому будинку, здійснював утримання, ремонт та поліпшення домоволодіння, брав участь своєю працею і коштами у веденні господарства двору, а тому не втратив права на частку в майні колгоспного двору. Інші члени домогосподарства - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не заявляють будь-яких вимог щодо житлового будинку, не заперечують проти оформлення права власності за позивачем та не претендують на частку у вказаному майні. Оскільки право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично належить позивачу, однак не визнається державними органами у зв`язку з тим, що первинно воно було оформлене на колгоспний двір, а не на конкретну фізичну особу, позивач має право на судовий захист шляхом визнання права власності в судовому порядку відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України. Визнання за позивачем права приватної власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до типу колгоспного двору, є єдиним ефективним способом захисту невизнаного права, що також узгоджується з положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України та усталеною судовою практикою у справах даної категорії.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, за підписом представника позивача ОСОБА_6 до суду подана до суду письмова заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а с. 108-110), за змістом яких позов стороною підтримується, зазначається прохання його задовольнити.
Представник відповідача, Семенівської міської ради Чернігівської області, міський голова Деденко Сергій Іванович, у судове засідання не прибув, відзиву не подав, але подав до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої зазначив, що проти задоволення позовних вимог міська рада не заперечує (а. с. 95).
Відповідач, ОСОБА_2 , у судове засідання не прибула, подала письмову заяву про розгляд вправи за її відсутності, за змістом якої позов визнала (а.с. 89 – 90).
Відповідач, ОСОБА_3 , у судове засідання не прибула, подала письмову заяву про розгляд вправи за її відсутності, за змістом якої позов визнала (а.с. 92 – 93).
Відповідач, ОСОБА_5 , у судове засідання не прибув, подав письмову заяву про розгляд вправи за його відсутності, за змістом якої позов визнав (а.с. 86 – 87).
Відповідач, ОСОБА_4 , у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання через оголошення на веб-сайті Семенівського районного суду Чернігівської області, що входить до веб-порталу судової влади (а. с. 104), відзиву не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неявки суд не сповістив.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за обставин, викладених у позові, які знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні через те, що вони доводяться сукупністю відомостей доданих до позову копій документів (а. с. 9 – 41).
Крім позивача на будинок ніхто не претендує. Через відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за конкретно визначеною фізичною особою зараз позивач не має можливості отримати вказаний будинок у власність інакше, аніж за рішенням суду.
Позов відповідачем визнається повністю, а тому немає аніяких перешкод для визнання права власності на зазначений будинок за позивачем на підставі положень ст. ст. 16, 328 Цивільного кодексу України.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
В И Р І Ш И В :

Позов представника позивача ОСОБА_6 в інтересах позивача ОСОБА_1 до відповідачів: Семенівської міської ради Чернігівської області; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 про визнання права приватної власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, – задовольнити повністю з усіх заявлених вимог.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який розташований по АДРЕСА_1 .
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса фактичного місця проживання:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: Семенівська міська рада Чернігівської області, місцезнаходження: вулиця Героїв України, будинок 6, місто Семенівка Чернігівської області, 15400, код ЄДРПОУ 04062009.
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса фактичного місця проживання:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_4 , адреса останнього відомого фактичного місця проживання:  АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта не відомі.
Відповідач: ОСОБА_5 , адреса фактичного місця проживання:  АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Дата складання повного рішення, враховуючи умови праці суду на території зони активних бойових дій, на якій функціонують державні електронні інформаційні ресурси, – 04.05.2026.

Суддя: О. І. Гнип