ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/203/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригузи П.Д. 
за участю секретаря судового засідання Повідайчик Т.В., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу 
за позовом Заступника керівника Луцької окружної прокуратури, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 13,
в інтересах держави в особі Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (Волинський ПТПІ), код ЄДРПОУ - 34435054, 45213, Волинська область, Луцький район, село Журавичі, вул. Перемоги, буд. 27,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, 89421, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9,
про стягнення коштів,

в с т а н о в и в: 
Зміст позовних вимог. 
Заступник керівника Луцької окружної прокуратури (Прокурор) звернувся до Господарського суду Закарпатської області в інтересах держави в особі Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (Волинський ПТПІ), код ЄДРПОУ - 34435054, з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, з позовними вимогами стягнення коштів в сумі 276 117.77 грн, з яких: основний борг - 230 007.00 грн; інфляційні нарахування - 6259.70 грн; 3% річних від простроченої суми - 3516.27 грн та пеня 36 334.80 грн.

Обґрунтування позовних вимог. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке. 
1) До Луцької окружної прокуратури Волинської області 09.07.2025 надійшов лист Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (Волинський ПТПІ) №02.01/596, в якому останній звернувся із проханням про представництво його інтересів в суді. Підставою для скерування відповідного листа слугувало неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань по поставці дизельного палива. 
За результатами проведеної закупівлі, 14.12.2023 між сторонами спору було укладено договір №436/169 на закупівлю товару - дизельного палива в талонах номіналом 10, 15, 20 л у кількості 4340 л вартістю 44.58 грн/л на загальну суму 232 146.60 грн. 
Згідно п. п. 1.1., 1.2. договору постачальник приймає на себе зобов`язання поставити покупцю у власність товар, а покупець зобов`язаний сплатити та прийняти вказаний товар. Найменування товару: дизельне паливо. 
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог п. п. 1.1., 1.2., 3.1., 3.2, 5.2, 5.3 договору №436/169 від 14.12.2023, покупець, здійснивши попередню оплату, набув право власності на товар, який мав зберігатись на АЗС постачальника до моменту його фактичного отримання, шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами скретч-карток, після чого зобов`язання сторін вважаються виконаними. 
Волинським ПТПІ листом №02.01/596 від 08.07.2025 повідомлено, що ним не отримано пального через те, що мережа АЗС "АВІАС" припинила свою діяльність на території міста Луцька, через що неможливо використати придбані талони, зокрема за договором №436/169 від 14.12.2023 Волинським ПТПІ отримано 4300 літрів дизельного палива на суму 230 007.00 грн. 
2) Отже, ТОВ "Волинь НП" взяті на себе зобов`язання у повному обсязі не виконало, не забезпечило наявність пального за першою вимогою замовника по факту пред`явлення талонів та не передало замовнику товар у повному обсязі у кількості, за якістю і на умовах встановлених договором, а саме 4300 л дизельного пального на загальну суму 230 007.00 грн. 
На підставі вищевикладеного, прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 276 117.77 грн, з яких: 230 007.00 грн основний борг; 6259.70 грн інфляційні нарахування; 3516.27 грн 3% річних та 36 334.80 грн пеня. 

Правова позиція відповідача у справі. 
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, хоча був своєчасно та в належний спосіб повідомлений про відкриття провадження у справі. Так, ухвала суду від 25.02.2026 була направлена до електронного кабінету відповідача та отримана ним 25.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься в матеріалах справи. 
Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. 
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до “Електронного кабінету” є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
Отже, судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про необхідність явки в підготовче судове засідання та подачі відзиву. 
Відповідно до правової доктрини та ст. 2 та ст. 14 ГПК України суд керується засадами диспозитивності при здійсненні господарського судочинства. 
Учасникам справи процесуальний закон покладає тягар доказування на сторони, надаючи їм право виявляти процесуальну активність та ініціативу у розвитку процесу для досягнення мети правосуддя. 
Кожна сторона справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України). 
Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, яких суд вважає достатніми для ухвалення судового рішення. 
Суд виходить з презумпції правомірності правочину на підставі якого виникли правовідносини та обставин, оскільки відповідач, не зважаючи на вимоги господарського суду, без поважних причин відзиву не подав та не заперечив обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Відповідач згідно правил ст. 165 ГПК України позбавляється права заперечувати проти таких обставини під час розгляду справи по суті. 

Процесуальні дії суду. 
Ухвалою суду від 25.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. 
Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу. 
Згідно з частиною 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судом. 
Протоколом затвердження річного плану закупівель UA-P-2023-12-18-004018-c підтверджується, що предметом закупівлі для позивача буде дизельне паливо для забезпечення роботи дизель-генератора в талонах на загальну вартість 232 146.60 грн. 
Звітом про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2023-12-18-011217-a підтверджується укладення договору від 14 грудня 2023 року №436/169 між сторонами спору. Назва номенклатурної позиції предмета закупівлі - дизельне паливо для забезпечення роботи дизель - генератора в талонах; кількість товарів - 4340 літрів; місце поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг - 45213, Україна, Волинська область, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27. Строк поставки товарів - по 25 грудня 2023 року. Ціна договору - 232 146.60 грн. 
14.12.2023 між сторонами спору був укладений договір про закупівлю товару №436/169 (далі - договір). 
Пунктом 1.1. такого договору передбачено, що постачальник (відповідач) зобов`язується поставити покупцю (позивач) товар: "Придбання інших енергоносіїв, які використовуються в процесі виробництва електроенергії (дизельне паливо для забезпечення роботи дизель-генератора в талонах) (ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти)", а покупець - прийняти Товар та сплатити Постачальнику вартість Товару у строки та на умовах, встановлених даним Договором. 
Ціна цього договору становить 232 146.60 грн з ПДВ (п. 2.1. договору). 
Згідно з п. 3.1. договору, покупець проводить оплату вартості Товару, поставленого на підставі видаткових накладних, та рахунків Постачальника, в строк протягом 7 банківських днів з моменту поставки товару покупцю, за умови надходження бюджетного фінансування відповідних видатків на рахунок покупця у 2023 році. 
Відповідно до п. 5.1. договору, товар (дизельне паливо, (талони) передається покупцю протягом 5 календарних днів з моменту заявки Покупця. 
Умови поставки товару: постачальник повинен забезпечити заправку дизельним паливом по довірчих документах (пластиковим талонам, паперовим талонам або паливним скретч-картам) номіналом 10 л, 15 л, 20 л на АЗС, які розташовані на території м. Луцьк (п. 5.2. договору). 
Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару відповідно до умов поставки та у строки, встановлені розділом 5 цього договору. 
Даний договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2023 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1. договору). 
Відповідно до положень п. 8.4. договору, кожна із сторін, яка порушила свої грошові зобов`язання за цим договором, зобов`язана сплатити нараховані іншою стороною штрафні санкції (пеня, штрафи), а саме пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від неоплаченої/несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення оплати. Пеня нараховується за весь період (строк), протягом якого тривало порушення відповідного грошового зобов`язання винною стороною. 
Специфікацією до договору (додаток №1 до договору №436/169 від 14 грудня 2023 року) передбачено товар, який підлягає поставці, а саме: дизельне паливо для забезпечення роботи дизель-генератора в талонах номіналом 10, 15, 20 л (строком дії не менше року) кількістю 4340 літрів. Ціна за одиницю товару з ПДВ - 53.49 грн. Вартість складає - 232 146.60 грн з ПДВ. 
Додатком №2 до договору містить перелік АЗС, які обслуговують талони постачальника у м. Луцьк та на трасі Луцьк - Маневичі Волинської області та на території Волинської області. 
Видатковою накладною №0004/0000301 від 14.12.2023 та платіжною інструкцією №665 від 19.12.2023 підтверджується сплата позивачем на користь відповідача 232 146.60 грн за наступний товар: Дизпаливо кількістю 4340.00 літрів. 
Судом встановлено, що позивач отримав доповідну записку щодо неможливості заправки транспортних засобів від 13.03.2025, в якій було зазначено, що 18 березня 2025 року під час спроби заправити службові транспортні засоби на АЗС мережі "ANP" було встановлено, що всі станції цієї мережі не працюють. 
Наказом від 13.03.2025 позивачем було створено комісію з перевірки можливості отримання пального на АЗС "ANP". 
Надалі, даною комісією 19.03.2025 було складено акт про неможливість проведення звірки та отримання пального. 
Судом встановлено, що позивачем направлялась відповідачу претензія про повернення коштів від 26.03.2025, в якій позивач просив повернути йому кошти за договорами №436/169 від 14.12.2023, №722/129 від 13.09.2023 та №860 від 13.11.2024 року. 
08.05.2026 позивачем повторно направлялась відповідачу претензія про повернення коштів, в якій він просив у досудовому порядку врегулювати питання щодо повернення коштів за договором №436/169 від 14.12.2023 року. 
Такі претензії вручені одержувачу, що підтверджується копіями трекінгів, які долучені додатками до даної справи. 
Внаслідок неповернення відповідачем добровільно сплачених коштів, заявлено даний позов щодо стягнення з відповідача на користь позивача 276 117.77 грн, з яких основний борг - 230 007.00 грн, інфляційні нарахування - 6259.70 грн, 3 % річних - 3516.27 грн та 36 334.80 грн - пеня. 

Щодо представництва інтересів держави прокурором. 
Судом встановлено, що Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України звернулось з листом від 08.07.2025 до Керівника Луцької окружної прокуратури, в якому просило вирішити питання представництва інтересів держави в судовому порядку, з метою відшкодування 320 902.72 грн ТОВ "Волинь НП". 
Надалі, Луцька окружна прокуратура звернулась до позивача з листом від 04.11.2025, в якому просила надати інформацію: чи вживались Волинським ПТПІ заходи претензійно - позовного характеру з метою стягнення з ТОВ "Волинь НП" коштів за пальне, яке так і не було поставлено; чи має намір Волинське ПТПІ звертатися до суду із відповідною позовною заявою, у випадку не звернення до суду чи не заперечує проти представництва Луцькою окружною прокуратурою інтересів держави за вказаним фактом. 
У відповідь позивач направив прокуратурі лист від 17.11.2025, в якому вказував, що не звертався до господарського суду із позовними вимогами про повернення коштів за невикористані талони. 
Закон України “Про прокуратуру” визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
У відповідності до абзацу 1, 2 частини 3 статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. 
Згідно з частинами 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Судом встановлено, що Луцькою окружною прокуратурою виконано умови набуття права представництва інтересів держави, що підтверджено при прийнятті судом справи до розгляду та під час розгляду її по суті.
Це питання не викликало заперечень з боку Відповідача та його представника.
Зазначене узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, згідно з якою, звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України “Про прокуратуру”, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуванні порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 в справі №903/129/18 зазначала, що сам факт не звернення до суду суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Отже із наведеного слідує, що прокурор у поданій позовній заяві правомірно зазначив, що Волинським пунктом тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (Волинський ПТПІ) ДМС України не здійснювався захист інтересів держави у даних спірних правовідносинах, а відтак ним доведені належним чином підстави для звернення з відповідним позовом до суду в інтересах держави.

Мотивувальна частина. 
Правове обґрунтування і оцінка (висновки) суду. 
Так, між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК).
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 691, ч. 1 ст. 692 ЦК України).
Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до приписів статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. 
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Отже, статтею 693 ЦК України передбачено право покупця вимагати повернення передоплати від продавця за умови прострочення виконання зобов`язання з постачання Товару.

Мотивована оцінка судом аргументів учасників справи. 
Звітом про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2023-12-18-011217-a підтверджується укладення договору від 14 грудня 2023 року №436/169 між сторонами спору. Назва номенклатурної позиції предмета закупівлі - дизельне паливо для забезпечення роботи дизель - генератора в талонах; кількість товарів - 4340 літрів; місце поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг - 45213, Україна, Волинська область, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27. Строк поставки товарів - по 25 грудня 2023 року. Ціна договору - 232 146.60 грн. 
14.12.2023 між сторонами спору був укладений договір про закупівлю товару №436/169 (далі - договір). 
Пунктом 1.1. такого договору передбачено, що постачальник (відповідач) зобов`язується поставити покупцю (позивач) товар: "Придбання інших енергоносіїв, які використовуються в процесі виробництва електроенергії (дизельне паливо для забезпечення роботи дизель-генератора в талонах) (ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти)", а покупець - прийняти Товар та сплатити Постачальнику вартість Товару у строки та на умовах, встановлених даним Договором. 
Ціна цього договору становить 232 146.60 грн з ПДВ (п. 2.1. договору). 
Згідно з п. 3.1. договору, покупець проводить оплату вартості Товару, поставленого на підставі видаткових накладних, та рахунків Постачальника, в строк протягом 7 банківських днів з моменту поставки товару покупцю, за умови надходження бюджетного фінансування відповідних видатків на рахунок покупця у 2023 році. 
Відповідно до п. 5.1. договору, товар (дизельне паливо, (талони) передається покупцю протягом 5 календарних днів з моменту заявки Покупця. 
Умови поставки товару: постачальник повинен забезпечити заправку дизельним паливом по довірчих документах (пластиковим талонам, паперовим талонам або паливним скретч-картам) номіналом 10 л, 15 л, 20 л на АЗС, які розташовані на території м. Луцьк (п. 5.2. договору). 
Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару відповідно до умов поставки та у строки, встановлені розділом 5 цього договору. 
Даний договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2023 року, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 7.1. договору). 
Відповідно до положень п. 8.4. договору, кожна із сторін, яка порушила свої грошові зобов`язання за цим договором, зобов`язана сплатити нараховані іншою стороною штрафні санкції (пеня, штрафи), а саме пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від неоплаченої/несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення оплати. Пеня нараховується за весь період (строк), протягом якого тривало порушення відповідного грошового зобов`язання винною стороною. 
Специфікацією до договору (додаток №1 до договору №436/169 від 14 грудня 2023 року) передбачено товар, який підлягає поставці, а саме: дизельне паливо для забезпечення роботи дизель-генератора в талонах номіналом 10, 15, 20 л (строком дії не менше року) кількістю 4340 літрів. Ціна за одиницю товару з ПДВ - 53.49 грн. Вартість складає - 232 146.60 грн з ПДВ. 
Видатковою накладною №0004/0000301 від 14.12.2023 та платіжною інструкцією №665 від 19.12.2023 підтверджується сплата позивачем на користь відповідача 232 146.60 грн за наступний товар: Дизпаливо кількістю 4340.00 літрів. 
Наказом від 13.03.2025 позивачем було створено комісію з перевірки можливості отримання пального на АЗС "ANP". 
Надалі, даною комісією 19.03.2025 було складено акт про неможливість проведення звірки та отримання пального. 
Відповідачем у справі не надано суду жодного доказу повної фактичної поставки оплаченого позивачем відповідно до платіжних інструкцій, у зв`язку з чим правомірними та такими, що базуються на приписах ст. 693 ЦК України є вимоги Покупця про повернення суми попередньої оплати за Договором. 
За таких обставин, вказана сума неповернутої відповідачем попередньої оплати за непоставлені за укладеними між сторонами Договорам товари становить 230 007.00 грн, яка відповідачем не спростована, як і не подано ТОВ «Волинь НП» суду доказів поставки дизельного палива за Договором в повному обсязі, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.
Судом здійснено арифметичний перерахунок нарахованих 3% річних, інфляційних втрат та пені за договором, та зазначає, що такий є арифметично вірним. Відповідач свого контррозахунку позовних вимог не надав, заяв по суті справи до суду не подав, відтак суд задовольняє повністю позовні вимоги. 

Висновки суду. 
Таким чином, суд висновує, що відповідачем здійснено порушення прав позивача за вказаним вище договором та не здійснено поставку оплаченої продукції в спосіб та в строки, встановлені даним договором. 
Належними і допустимими доказами, які містяться в справі, підтверджується обставини зазначені позивачем та здійснена ним оплата згідно платіжних інструкцій. Відповідачем не долучено до справи доказів, які б підтверджували факт доставки оплаченого товару. 
Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. 
Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
За приписами ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України», зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відтак з урахуванням усіх встановлених обставин та зроблених правових висновків, враховуючи аргументи позивача та подані ним докази, суд вказує, що існують підстави для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі з огляду на норми ст. 693 Цивільного кодексу України. 
Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до повного задоволення судом.

Розподіл судових витрат. 
Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України). 
Відтак, оскільки спір виник через правопорушення Відповідача, на Відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору у розмірі 3313.42 грн повністю. 
Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд - 

у х в а л и в: 

1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9, на користь Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (Волинський ПТПІ), код ЄДРПОУ - 34435054, 45213, Волинська область, Луцький район, село Журавичі, вул. Перемоги, буд. 27, грошові кошти в сумі 276 117.77 грн (двісті сімдесят шість тисяч сто сімнадцять тисяч 77 копійок), з яких: основний борг - 230 007.00 грн (двісті тридцять тисяч сім гривень 00 копійок); інфляційні нарахування - 6259.70 грн (шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 70 копійок); 3 % річних - 3516.27 грн (три тисячі п`ятсот шістнадцять гривень 27 копійок) та пеня - 36 334.80 грн (тридцять шість тисяч триста тридцять чотири гривні 80 копійок). 

3. Судові витрати покласти на відповідача у справі. 

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь НП", код ЄДРПОУ - 44858321, Закарпатська область, с. Сторожниця, вул. Молодіжна, буд. 9, на користь Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України (Волинський ПТПІ), код ЄДРПОУ - 34435054, 45213, Волинська область, Луцький район, село Журавичі, вул. Перемоги, буд. 27, сплачений судовий збір у розмірі 3313.42 грн (три тисячі триста тринадцять гривень 42 копійок). 
Накази видати після набрання рішенням законної сили. 
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
Повне судове рішення складено та підписано 28.04.2026 року. 

Суддя П. Д. Пригуза