Номер провадження 2-др/754/85/26
Справа №754/20172/25
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

25 червня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді      Саламон О.Б.
з участю секретаря      Михайленко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Константинова Олексія Геннадійовича про винесення додаткового рішення з приводу вирішення питання щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - 
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Константинов О.Г. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
В судове засідання сторони не з`явилися, їх неявка не перешкоджає подальшому розгляду. 
Як встановлено, позивач  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
13 травня 2026 року Деснянським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2  в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02.12.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2019 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).
Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Законодавець у ст. 137 ЦПК України чітко визначив, що для визначення розміру витрат має значення лише правова допомога (дії), яка пов`язана зі справою, тобто прямо стосується предмету спору і може мати доказове значення по справі.
Види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону. 
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. 
Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку. 
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
У позові зазначено про те, що позивач планує понести судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Відповідно між позивачем та АБ «Константинов і партнери» 06.11.2025 було укладено договір про надання правової допомоги № 06-11/2025 та додаткову угоду від 01.12.2025 щодо оплати гонорару у розмірі 10 000 грн. по даній справі. 
Вартість послуг по наданню правової допомоги визначена додатковою угодою до договору.
Аналіз складених і наданих представником відповідача процесуальних документів, інформації і матеріалів у порівнянні з предметом спору і змістом судового рішення вказує на можливість задоволення клопотання і стягнення понесених витрат на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 
Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 
Керуючись ст.ст. 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Константинова Олексія Геннадійовича про винесення додаткового рішення з приводу вирішення питання щодо розподілу судових витрат по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити. 
Ухвалити по цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткове рішення.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 
Додаткове заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд додаткового заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне додаткове заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного додаткового заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд додаткового заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Додаткове заочне рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Апеляційна скарга на додаткове заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового заочного рішення.
Додаткове заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд додаткового заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст додаткового заочного рішення складено та підписано 01 липня 2026 року.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва 	  	О.Б. Саламон