РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 283/284/26
Провадження № 2/293/467/2026

27 травня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді     Проценко Л.Й.
за участю секретаря судового засідання  Ничипорук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ: 
І. Короткий зміст позовних вимог
11.02.2026 ТОВ ФК «Фінтраст-Капітал» в особі представника – адвоката Столітнього М.М., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ №2119752 від 09.02.2026, через систему «Електронний суд» звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» зазначає, що 31.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1635858 про надання споживчого кредиту. За умовами договору ТОВ «Слон кредит» зобов`язалось надати клієнту грошові кошти в гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Сума кредиту складає 3600 грн. Строк договору кредиту – 359 днів з 31.05.2024 по 26.05.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів – 30 днів. Кредит надається шляхом перерахування коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладення договору.
Пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку в розмірі 1,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. Договору. 
Станом на 30.06.2024 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.
24.12.2024 ТОВ «Слон кредит» на підставі договору факторингу №24122024 за плату відступило, а ТОВ «Фінтраст капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача, загальна сума заборгованості по якому становить 16 038 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3600 грн; заборгованість за процентами – 10 638 грн., штрафні санкції – 1800 грн.
Станом на дату укладення договору факторингу строк дії кредитного договору не закінчився, тому позивач в межах строку кредитування у період з 25.12.2024 по 26.05.2025 здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою – 1,5 % в сумі 8262 грн.
За вказаних підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 24300 грн та понесені судові витрати в сумі 2662,40 грн. зі сплати судового бору та 10000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач ОСОБА_1 , 20.03.1999 р.н. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
23.02.2026 Малинський районний суд Житомирської області постановив ухвалу про передачу справи №283/284/26 на розгляд за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області.
19.03.2026 вказана справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Проценко Л.Й.(а.с.106).
Ухвалою від 24.03.2026 суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 11 год. 20 квітня 2026. Суд також задовольнив клопотання про витребування у АТ «Раййфайзен банк» доказів щодо підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачу (а.с.109-110).
29.01.2026 АТ «Раййфайзен банк» надав суду запитувану інформацію(а.с.114-115).
20.04.2026 сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про розгляд справи повідомлявся встановленим порядком. 
Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштове відправлення повернуло на адресу суду не врученим, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.117). 
Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді, оскільки днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання суд відклав розгляд справи на 11 год. 30 хв. 27.05.2026, у зв`язку з першою неявкою в судове засідання відповідача (а.с.118) 
27.05.2026 сторони в судове засідання не з`явились. Причини неявки до суду не повідомили. У матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи у відсутності його представника. Позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач відзив на позов не подав. Про день та час розгляду справи в суді повідомлений належним чином (а.с.119,120).
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та докази на їх підтвердження
31.05.2024 між ТОВ "Слон кредит" та відповідачем – ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1635858, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3600,00 грн., строком на 360 днів, процентна ставка стандартна становить 1,50 % в день, та застосовується в межах строку кредиту. 
Згідно п.1.8 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою на весь строк кредитування кредитом - 19440 грн; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки – 19 359,00 грн. 
Договір ОСОБА_1 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х032, 31.05.2024 (а.с.50-54).
Крім того, відповідачем підписано також таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.54 зворот).
Умови договору підтверджуються паспортом споживчого кредиту підписаного сторонами (а.с.55-56). 
Перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 підтверджується повідомленням ТОВ «Пейтек» та повідомлення АТ «Райффайзен банк» від 06.04.2026 №81-15-9/5901-БТ (а.с.57, 114-115). 
З розрахунку заборгованості ТОВ «Слон кредит» відповідача ОСОБА_1 за кредитом у гривні №1635858 від 31.05.2024 вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача на дату відступлення станом на 24.12.2024 становить 16 038,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 3600,00 грн. та заборгованість по відсотках – 10 638,00 грн, та 1800 грн. – заборгованість по штрафам, пені (а.с.58). 
24.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (клієнт) укладено договір факторингу №24122024, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.74-82). 
Згідно витягу з реєстру боржників за №291 значиться ОСОБА_1 , кредитний договір № 1635858, загальна сума заборгованості 16038 грн (а.с.83-84).
Оплата ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» на користь ТОВ «Слон кредит» коштів за договором факторингу №24122024 від 24.12.2024 підтверджується платіжною інструкцією №6308 від 26.12.2024 (а.с.85).
Із розрахунку ТОВ «ФК» «Фінтраст капітал» за договором №1635858 про надання споживчого кредиту від 31.05.2024 за 153 календарних днів (25.12.2024-26.05.2025) сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами складає 8262,00 грн. (а.с.87-88).
ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн».
Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Судом встановлено, що договір №1635858 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х032.
Відповідно до п.7 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Позивачем надано докази про зарахування на рахунок відповідача кредитних коштів в розмірі 3600,00 грн. за договором №1635858 від 31.05.2024 на платіжну карту НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, зазначений договір недійсним не визнано, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню позичальника, було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.
Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
24.12.2024 відбулась заміна кредитора, до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» перейшли права грошової вимоги до боржників ТОВ «Слон кредит», в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за договором №1635858 від 31.05.2024.
В матеріалах справи відсутні відомості щодо повернення відповідачем первісному кредитору, або ж позивачу, отриманих кредитних коштів.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3600,00 грн є обґрунтованими, заявленими у відповідності до умов договору та підлягають задоволенню.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 10638,00 грн процентів, нарахованих первісним кредитором та нарахованих процентів ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" за 153 календарних дні у розмрі 8262,00 грн. за користування кредитом, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону 3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.
За умовами договору процентна ставка за користування кредитом становить 1,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.5.1 договору).
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем проценти за користування кредитом нараховані відповідачу за період за договором №1635858 від 31.05.2024 в період з 31.05.2024 до 24.12.2024 в частині нарахування відсотків становлять 10638,00 грн. 
Також згідно розрахунку позивача, останнім нараховані відсотки в межах строку дії договору за користування кредитом за 153 календарних дні, а саме у період з 25.12.2024 по 26.05.2025 за стандартною відсотковою ставкою 1,5% у розмірі 8262,00 грн.
Разом з тим, оскільки договір №1635858 був укладений сторонами 31.05.2024, в період дії згідно з п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки - 2,5%, та діяв в періоди після 31.05.2024, тому, на думку суду, правомірним буде нарахування відповідачу відсотків:
-в період з 31.05.2024 по 20.08.2024 (81 день) - 1,5% денної процентної ставки, що становитиме 4374,00 гривень (3600,00х1,5%х81день);
-в період з 21.08.2024 по 26.05.2025 (278 днів) - 1,0% денної процентної ставки, що становитиме 10008,00 гривень (3600,00х1,0%х278дні)
Такими чином, правомірним є нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом, в межах строку дії договору у розмірі 14382,00 гривень (4374,00 грн+ 10008,00 грн).
Відтак, вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 18900,00 грн є протиправною та підлягає частковому задоволенню в розмірі 14382,00 грн.
В іншій частині стягнення процентів суд відмовляє за безпідставністю вимог.
Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 1800,00грн. штрафних санкцій, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що вимога про стягнення із відповідача штрафу за порушення грошового зобов`язання задоволенню не підлягає.
З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на загальну суму 17982,00 грн, з яких: 3600,00 грн - заборгованість за кредитом, 14382,00 грн - заборгованість за процентами.
За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» підлягають частковому задоволенню.
V. Розподіл судових витрат 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги наведене, та те, що позовна заява задоволена на 74 % від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1970,18 грн.
Щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу, суд зазначає наступне. 
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною 2 та частиною 4 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 10.12.2024 укладеного із адвокатом Столітнім М.М. (а.с.89-90), заявка №14585 на виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.93-94), акт №14512 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.95), опис виду робіт (наданих послуг) (а.с.96).
Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт виконаних адвокатом, обсяг наданих послуг, значимість спору для сторін, суд вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень є завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому підлягають частковому задоволенню. 
Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача становить 3000,00грн. 
Керуючись ст. 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №1635858 від 31.05.2024 в розмірі 17982 (сімнадцять тисяч дев"ятсот вісімдесят дві) гривні 00 копійок, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1970 (одна тисяча дев"ятсот сімдесят) гривень 30 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ 44559822,
адреса місцезнаходження: 03045, м.Київ, вул.Набережно-Корчуватська,27, прим. 2

Відповідач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 
адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлено 27.05.2026

Головуюча суддя 	Людмила ПРОЦЕНКО