справа № 645/3024/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року       м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Віктора Мокрецького, за участю секретаря Анастасії Юзюк, розглянув цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,, 

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом згідно із яким просив суд вирішити питання стосовно стягнення із ОСОБА_2 заборгованості в сумі 30 500 грн.
У обґрунтування заявленого позивач повідомив, що у листопаді 2025 року ОСОБА_3 взяв у борг у позивача грошові кошти в сумі 50 000 грн, що підтверджується відповідною розпискою. Разом із тим, у обумовлений сторонами строк відповідач борг повністю не повернув в зв`язку із чим заявник вимушений звернутися до суду із цим позовом. 

ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою суду від 07 травня 2026 року в цій справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач, будучи належним чином та завчасно проінформованим про існування цього спору, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та свого ставлення щодо заявлених вимог будь-яким іншим чином не висловив.
Ураховуючи зазначений перебіг подій, суд уважає за необхідне здійснювати розгляд цієї справи у заочному порядку відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
21 листопада 2025 року ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 розписку відповідно до якої взяв у борг в останнього 50 000 грн та зобов`язався їх повернути у строк до 08 січня 2026 року (а.с. 6).

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА СУДОВА ПРАКТИКА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ
Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). 
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).
Кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

V. МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ
Проаналізувавши фактичні обставини справи, норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини й усталену судову практику з у даній сфері, суд дійшов висновку про наявність підстав для повного задоволення позову з огляду на наступне.
Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов договору позики й взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів і видів такого захисту. Також, суд встановив, що тривале порушення боргових зобов`язань у причинно-наслідковому зв`язку потягнуло за собою появу вищевказаної заборгованості. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, який підлягає до повного задоволення. Підстав для відмови у задоволенні позову, або часткового задоволення позову судом не встановлено.

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
У порядку ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені та документально підтвердженні судові витрати останнього, які складаються з витрат по сплаті судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, 

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , код платника податків НОМЕР_2 ) заборгованість за розпискою від 21 листопада 2025 року в сумі 30 500 (тридцять тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складений 29 червня 2026 року.

Суддя          Віктор Мокрецький