ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. Справа№ 911/2553/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Барсук М.А.
суддів: Руденко М.А. 
Пономаренка Є.Ю. 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу 
у справі №911/2553/22 (суддя Ейвазова А.Р.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг",
Товариства з обмеженою відповідальністю "Твін-Трейд"
до Публічного акціонерного товариства "Центренерго"
про стягнення 956 070, 78 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/2553/22 за позовом ТОВ "Український банківський консалтинг", ТОВ "Твін-Трейд" до ПАТ "Центренерго" про стягнення 956 070, 78 грн позов задоволено частково; присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" 420 200 грн 44 коп. інфляційних збитків, 231 274 грн 64 коп. 3 % річних та судові витрати 9 772 грн 13 коп. судового збору; стягнення з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Твін-Трейд" 196 463 грн 34 коп. інфляційних збитків, 108 131 грн 71 коп. 3 % річних та судові витрати 4 568 грн 93 коп. судового збору. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/2553/22 залишено без змін.
17.09.2024 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2015 видано відповідний наказ.
30.01.2026 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Київської області від ТОВ "Український банківський консалтинг" надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому документі - наказі №911/2553/22, виданому Господарським судом Київської області 17.09.2024 на примусове виконання відповідного рішення в частині стягнення з ПАТ "Центренерго" на користь ТОВ "Твін-Трейд".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2026 у справі №911/2553/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" заяву про заміну стягувача у виконавчому задоволено.
Замінено стягувача у виконавчому документі - наказі Господарського суду Київської області від 17.09.2024 №911/2553/22, який видано на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 01.03.2023 щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Твін-Трейд" 196 463, 34грн інфляційних збитків, 108 131, 71 грн - 3 % річних та судових витрат у розмірі 4 568,93 грн його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг".
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2026 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2026 у справі № 911/2553/22 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2026 у справі № 911/2553/22 залишено без змін.
25.05.2026 на адресу суду через підсистему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" надійшла заява, в якій останній просить ухвалити додаткову постанову про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" судових витрат у розмірі 50 000,00 грн. 
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №911/2553/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою суду від 01.06.2026 призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі №911/2553/22 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
01.06.2026 через систему «Електронний суд» від боржника надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" про ухвалення додаткового рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" про розподіл судових витрат у справі №911/2553/22, дійшла до наступних висновків.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Як вбачається з матеріалів справи, докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником подані 25.05.2026, тобто у строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).
На підтвердження понесення витрат на правову допомогу заявником надано укладений між адвокатом Бєлкіним Л.М. та ТОВ «Український банківський консалтинг» договір про надання правової допомоги від 02 жовтня 2024 року та додаткову угоду від 12 квітня 2026 року, згідно умов якої клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта в апеляційному господарському суді у зв`язку із апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Центренерго" на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2026 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Згідно п. 2 додаткової угоди від 12 квітня 2026 року вартість послуг в апеляційному суді складає 50 000,00 грн.
Також заявником надано копію акту від 25 травня 2026 року приймання-передачі наданих послуг з правової (професійної правничої) допомоги на суму 50 000 грн.
Досліджуючи доводи боржника стосовно того, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із обсягом наданих послуг, часом витраченим на виконання відповідних робіт, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. 
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В питанні розподілу витрат на правничу допомогу суд враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Колегія суддів, оцінивши поданий до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, встановила, що викладена у ньому правова позиція не відрізняється від доводів, які були викладені представником стягувача у поданих до суду першої інстанції запереченнях на доводи боржника щодо відсутності підстав для заміни сторони у виконавчому документі.
Колегія суддів враховує, позиція представника стягувача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду відповідної заяви у суді першої інстанції, оскільки цей ж адвокат надавав правову допомогу як у першій, так і у апеляційній інстанції, тому, відповідно, був обізнаний з усіма деталями, що випливають із даної справи.
Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).
Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Отже, дослідивши клопотання про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 50 000,00 грн не відповідає критерію обґрунтованості, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні із складністю розглянутої заяви і необхідним обсягом правничих послуг, а їх відшкодування за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини цієї справи матиме надмірний характер.
А тому, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу відповідних витрат, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт та те, що правова позиція стягувача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору, враховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, колегія суддів дійшла до висновку, що справедливим та співрозмірним є стягнення з боржника на користь заявника витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
А тому, з огляду на викладене вище, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та стягнути з боржника на користь заявника 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг" про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, вул. Рудиківська, буд. 49, смт Козин, Обухівський район, Київська область; ідентифікаційний код 22927045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український банківський консалтинг» (04128, вул. Стеценка, буд. 19/91, офіс 18, м. Київ; ідентифікаційний код 40983419) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
3. В решті вимог заяви відмовити.
4. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку і строки.

Головуючий суддя М.А. Барсук 

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко