ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
15 травня 2026 року 	Справа № 280/2023/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 19.01.2026 прийняте в П/С №084150001449 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за заявою від 07.01.2026 №185;
зобов`язати відповідача оформити та виплатити допомогу на поховання ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за заявою від 07.01.2026 №185.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що є донькою ОСОБА_2 , який мешкав в с.Орлянка Василівського району Запорізької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області батько позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням суду від 22.12.2025 у справі №333/12124/25 встановлено факт смерті ОСОБА_2 . Після отримання свідоцтва по смерть позивач звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про виплату допомоги на поховання за померлого пенсіонера ОСОБА_2 . ГУ ПФУ в Запорізькій області прийнято рішення від 07.01.2026 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання, оскільки виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023 у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців поспіль, за життя отримувач пенсійних виплат ОСОБА_2 до територіальних органів ПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії не звертався. Позивач вважає, що нею виконано всі умови, що визначені діючим законодавством, у зв`язку з чим, жодних підстав для відмови позивачу в оформленні та виплаті допомоги на поховання у ГУ ПФУ в Запорізькій області не було. Просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 16 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з дислокацією у місті Василівка та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Згідно паспорту громадянина України, який міститься у електронній справі померлого ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , виданого 20.05.2021, 2322, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023 відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058, у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців поспіль. За життя отримувач пенсійних виплат ОСОБА_2 до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації не звертався. Пенсійна справа знята з обліку з 01.05.2023 р., у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 05.01.2026 серія НОМЕР_2 , місце смерті – місто Дніпрорудне, Василівський район, Запорізької області). Зазначено, що пунктом 14-4 розділу XV “Прикінцеві положення» Закону № 1058 визначено, що громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення російської федерації, неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення України та російської федерації, неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії. Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону №1058, поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Як вже зазначалося, за життя отримувач пенсійних виплат до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою, щодо поновлення виплати пенсії, в тому числі із повідомленням про неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації не звертався. Звертає увагу, що позивачем не надавались докази (квитанції, товарні чеки, накладні, тощо), що нею понесено витрати на поховання. Отже, позивачем не доведено, що нею понесено витрати у зв`язку з похованням ОСОБА_2 . Фактичні дії щодо поховання померлого позивачкою не здійснювалися, що підтверджується відсутністю документів, які б свідчили про організацію та проведення поховання саме ОСОБА_1 . Вважає, що позивачу правомірно відмовлено у виплаті допомоги на поховання, оскільки статтею 53 Закону №1058 допомога на поховання пенсіонера виплачується в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, в той же час ОСОБА_2 на момент смерті пенсію не отримував і з заявою про поновлення виплати не звертався. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступні обставини.
З матеріалів справи судом установлено, що ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25.08.1982.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.01.2026, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05.01.2026 складено відповідний актовий запис № 4.
07.01.2026 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою, в якій просила виплатити допомогу на поховання ОСОБА_2 .
До заяви про виплату допомоги надано копії: паспорт ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 , виданий Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області, 29.01.2003; картка платника податків ОСОБА_1 ; довідка за реквізитами ОСОБА_1 щодо виплати через банківську установу АТ КБ «Приватбанк»; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видане Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, від 05.01.2026 серія НОМЕР_2 , місце смерті – місто Дніпрорудне, Василівський район, Запорізької області; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 05.01.2026 № 00055702905.
Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 19.01.2026 №084150001449 позивачу відмовлено у оформлені та виплаті допомоги на поховання за померлого ОСОБА_2 .
У рішенні ГУ ПФУ в Запорізькій області від 19.01.2026 №084150001449 зазначено, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з дислокацією у місті Василівка та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Згідно паспорту громадянина України, який міститься у електронній справі померлого ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 , виданого 20.05.2021, 2322, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є тимчасово окупованою російською федерацією територією України. Виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена з 01.05.2023 відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону №1058, у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців поспіль. За життя отримувач пенсійних виплат ОСОБА_2 до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо поновлення виплати пенсії не звертався. Пенсійна справа знята з обліку з 01.12.2025, у зв`язку зі смертю пенсіонера - ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вищевикладеного, враховуючи норми статті 53 та вимоги пункту 14-4 розділу ХV «Прикінцеві положення Закону №1058», прийнято рішення щодо відмови ОСОБА_1 у оформленні та виплаті допомоги на поховання за померлого ОСОБА_2 , за заявою від 07.01.2026.
Позивач, не погодившись з рішенням відповідача від 19.01.2026 №084150001449 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання за померлого ОСОБА_2 , звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону №1058-IV у солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду. До соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Згідно зі статтею 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
Звернення за допомогою на поховання регламентовано нормами розділу V Порядку № 22-1.
Відповідно до п. 5.1 Порядку №22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року №1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Згідно з п. 5.2 Порядку № 22-1 заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:
ідентифікує заявника (його представника);
надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;
з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;
надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;
повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;
видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;
повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Сторони визнають той факт, що за життя ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону №1058-IV.
Факт призупинення виплати пенсії жодним чином не позбавляє громадянина України статусу пенсіонера. Навіть призупинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 не позбавляло його статусу пенсіонера, що передбачав наявність у нього всіх гарантій, передбачених статтею 46 Конституції України та Законом № 1058-IV.
Суд акцентує увагу на тому, що згідно наведених вище норм законодавства виплата вказаної допомоги пов`язується лише з фактом поховання пенсіонера і право на неї має особа, яка здійснила таке поховання.
Жодних застережень, обмежень, заборон про виплату такої допомоги особам, що здійснили поховання пенсіонера, якому по тим чи іншим підставам призупинено виплату пенсії, діюче законодавство не містить.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач звернулась до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про виплату їй допомоги на поховання, надавши перелік документів згідно з пунктом 5.1 розділу V Порядку №22-1.
Відтак, позивачем виконано всі умови, що визначені діючим законодавством.
У зв`язку з чим, жодних підстав для відмови у виплаті такої допомоги у відповідача не було.
Крім того, суд відхиляє доводи відповідача про ненадання позивачем доказів понесення витрат на поховання.
Суд зауважує, що ні стаття 53 Закону №1058-IV, ні положення Порядку №22-1 не ставлять виплату допомоги на поховання у залежність від надання особою документів, що підтверджують понесення нею витрат на поховання, зокрема квитанцій, товарних чеків чи інших фінансових документів.
Відповідно до пункту 5.1 Порядку №22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Судом установлено, що позивачем при зверненні до відповідача надано всі документи, передбачені чинним законодавством для оформлення допомоги на поховання.
Також суд враховує, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що поховання ОСОБА_2 здійснювалось іншою особою або що позивач не брала участі в організації поховання. Самі лише припущення відповідача не можуть бути належною підставою для обмеження права позивача на отримання гарантованої законом соціальної виплати.
Також суд зазначає, що доводи відповідача про ненадання позивачем доказів понесення витрат на поховання не були покладені в основу прийняття спірного рішення від 19.01.2026 №084150001449 та не зазначені як підстава для відмови у виплаті допомоги на поховання.
Суд перевіряє правомірність рішення суб`єкта владних повноважень виходячи з тих мотивів і підстав, які були наведені самим суб`єктом владних повноважень під час прийняття такого рішення. 
Підсумовуючи вище викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача про відмову у виплаті позивачу допомоги на поховання пенсіонера є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.01.2026 прийняте в П/С №084150001449 про відмову в оформленні та виплаті допомоги на поховання ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 за заявою від 07.01.2026 №185.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання за померлого пенсіонера ОСОБА_2 у розмірі, передбаченому статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова