Справа № 629/2733/26
Провадження № 2/629/1374/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026 Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Попова О.Г., за участю секретаря судового засідання – Уварової В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 05.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та відповідачкою було укладено кредитний договір № 1014092. Сума кредиту складала 9000,00 грн.; строк - 70 днів з кінцевим зазначеним терміном повернення до 13.12.2024 року (включно); базова процентна ставка – 0.99% в день, що застосовується протягом першого періоду користування кредитом; основна процентна ставка 0.99% в день, що застосовується протягом другого періоду користування кредитом. 24.10.2024 року, між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та відповідачкою укладено додаткову угоду до кредитного договору № 1014092, сторони домовились продовжити строк кредиту на 80 днів, з кінцевим терміном повернення кредиту 12.01.2025 року, основна процентна ставка 0.99% в день. Договір був підписаний 05.10.2024 року шляхом введення одноразового ідентифікатора t32227 в особистому кабінеті, кредитні кошти були відправлені відповідачці на картковий рахунок, відкритий до платіжної картки НОМЕР_1 . Відповідачка у порушення умов договору, зобов`язання за вказаним договором не виконала. Відтак, у зв`язку з неналежним виконання відповідачкою умов договору, станом на день звернення до суду, заборгованість за договором становить 14184,00 гривень, та складається з: 9000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 5184 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати у розмірі 7662, 40 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення у разі виникнення обставин, викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 05.10.2024 між ТОВ «ФК «Абекор» та відповідачем було укладено Кредитний договір № 1014092, який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором t32227. Згідно з п.1.2. кредитного договору сума кредиту складає 9000 грн. Згідно п. 1.3 строк кредиту 70 днів з кінцевим терміном повернення до 13.12.2024 включно. Відповідно до п.п. 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору, базова процентна ставка 0,99 % в день, основна процентна ставка 0,99 % в день.
Також, 05.10.2024 відповідач електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у договорі № 1014092 від 05.10.2024.
24.10.2024 ОСОБА_1 уклала Додаткову угоду до кредитного договору № 1014092 від 05.10.2024 на часткову зміну п.1.3 Договору та Додатку 1 до Договору, сторони погодили, що строк кредиту складає загальну кількість днів користування кредитором (крім періоду прострочення), з кінцевим терміном повернення кредиту 12.01.2025.
Так, 24.10.2024 відповідач електронним підписом з одноразовим ідентифікатором підписала паспорт споживчого кредиту, в якому зазначені умови кредитування аналогічні умовам, визначеним у додатковій угоді на продовження строку кредиту за договором № 1014092 від 05.10.2024.
Згідно п. 2.1. кредитного договору № 1014092 кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , що емітована банком України.
Як вбачається з листа АТ КБ «ПриватБанк» від 26.05.2026 на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відкрито банківський рахунок № НОМЕР_3 , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_4 .
Кошти у сумі 9000,00 грн. були перераховані відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 20001-1363-148921455, випискою з рахунку № НОМЕР_4 .
У встановлений строк узгодженої дати повернення кредиту відповідач не виконала свої боргові зобов`язання за кредитним договором, в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 14184,00 грн., з яких 9000,00 грн. – заборгованість по тілу кредита; 5184,00 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом. 
Водночас, суд зауважує, що відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву та не спростувала розміру нарахованої суми заборгованості перед позивачем за кредитними зобов`язаннями.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами /ст. 629 ЦК України/.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6103), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн., суд зазначає наступне.
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1,2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правничої допомоги позивачем не надано відповідних доказів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.
За таких обставин суд вважає, що у задоволенні стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заборгованість в розмірі 14184,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції..
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор», місцезнаходження за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Костянтинівська, буд. 75, прим.601А, код ЄДРПОУ 39287145.
Відповідач – ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя     Олексій ПОПОВ