Справа 206/7187/25 
Провадження 2/206/777/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року        м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді   Малихіної В.В.
за участю секретаря   Тимченко Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства «Акцент – Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову вказує на те, що 25.05.2021 року ОСОБА_1 будучи клієнтом банку, уклала з АТ «Акцент Банк» кредитний договір № АBH0CT155101621940744244, щодо отримання кредиту в розмірі 8000,00 грн. строком на 39 місяців (тобто до 24.08.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 75,00 % щорічно та комісії у розмірі 0,00 грн.
Станом на 16 грудня 2025 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 12248,78 грн., з яких: 7487 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4761,78 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 
Представник позивача просив суд ухвалити рішення. яким стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати по справі.
12.02.2026 року ухвалою суду провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, у своїй заяві, у разі неявки представника не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу заочно. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
25.05.2021 року відповідачем було укладено кредитний договір № АBH0CT155101621940744244, шляхом підписання Заяви про надання послуги «Швидка готівка» електронним підписом з ідентифікатором. Відповідно до Договору передбачені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, де вказано: вид кредиту послуга «Швидка готівка», тип кредиту кредиту строковий, мета отримання кредиту придбання товару/здійснення платежу/оплату послуг, сума кредиту 8000 гривень 00 копійок, строк кредиту 39 місяців; процентна ставка (фіксована) 75 % на рік. 
Відповідно до пункту 11 Заяви у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,07 % (не менше 1 гривні) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 (п`ятнадцять) відсотків суми простроченого платежу.
З копії меморіального ордеру № TR. 17822710.28435.65455 від 25 травня 2021 року встановлено, що на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 були перераховані кошти у сумі 8000 гривен 00 копійок, призначення платежу «Видача кредиту згідно договору № АBH0CT155101621940744244 від 25/05/2021».
Так, суд вважає, що надані Виписка по картці відповідача, меморіальний ордер, є належними та допустимими доказами на підтвердження перерахування Відповідачу кредитних коштів, їх використання відповідачем. 
Таким чином, із наданих позивачем доказів встановлено, що ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді перерахування грошових коштів на банківський рахунок, що також підтверджується випискою по картці.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 16 грудня 2025 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 12248,78 грн., з яких: 7487 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4761,78 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першоюстатті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.  Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно положень ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 зазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Стаття 12 Закону «Проелектронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом норм ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, суд приходить до висновку, що наданими позивачем доказами підтверджено підписання ОСОБА_1 заяви про надання послуги «Швидка готівка» та паспорту споживчого кредиту від 25.05.2021 року, який підписаний електронним підписом відповідача.
Суд вважає, що сторони з 25.05.2021 року погодили умови договору кредиту, в тому числі в частині розміру процентів за користування кредитом, підписавши паспорт споживчого кредиту та заяву.
Станом на 16 грудня 2025 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 12248,78 грн., з яких: 7487 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4761,78 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 
Відповідач був ознайомлений з умовами надання кредиту та після приєднання до умов договору, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що було передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг. Плата за користування кредитними коштами визначена Тарифами банку.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає звдоволенню.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.256,259,526,530,625,1054 ЦК України, ст. ст.141,263-265,280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ 14360080, 49074 м. Дніпро, вул. Батумська,11) заборгованість за кредитним договором № АBH0CT155101621940744244 від 25.05.2021 , яка станом на 16.12.2025 року складає 12248,78 (дванадцять тисяч двісті сорок вісім грн. 78 коп) грн., з яких: 7487,00 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 4761,78 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (код ЄДРПОУ 14360080, 49074 м. Дніпро, вул. Батумська, 11) суму сплаченого судового збору в розмірі 2422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп). 

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя        В.В. Малихіна