ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1682/26
27 травня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через представника звернувся до суду, з позовною заявою, у якій просив:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиплати призначеної пенсії,
зобов`язати відповідача здійснити виплату пенсії на рахунок в АТ “Універсал Банк”, який вказано в заяві про призначення пенсії та відображено в електронній пенсійній справі, за весь період невиплати,
стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до уповноваженого органу із відповідною заявою про призначення пенсії, в якій вказав спосіб виплати пенсії - банк, та надав реквізити рахунку, відкритого в АТ "Універсал Банк". Позивачу призначено пенсію відповідно до вимог чинного законодавства України з 26.09.2025. Незважаючи на це, виплата пенсії фактично не здійснюється. На неодноразові звернення позивача до відповідача з вимогою виплачувати пенсію на вказаний рахунок, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській відмовлено з тих мотивів, що виплата не здійснюється на рахунки "Монобанк".
Представник позивача не погоджується з такою бездіяльністю відповідача та вказує, що у заяві про призначення пенсії позивачем зазначено реквізити АТ "Універсал Банк" та подано довідку про відкриття рахунку саме в цій банківській установі.
З огляду на такі обставини та невиплату призначеної пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
У додаткових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомляє, що ОСОБА_1 надано пенсійному органу реквізити поточного рахунка банківської установи, а саме "Монобанк". Програмним забезпеченням надано можливість провести виплату пенсії і заборгованості по пенсії позивачу у квітні 2026 року на рахунок "Монобанк".
Ще зазначає, що покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.
Просить у задоволені позову відмовити в повному обсязі.
У додаткових поясненнях представник позивача просить врахувати, що твердження відповідача про подання позивачем реквізитів "Монобанк" не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується поданими доказами. Посилання пенсійного органу на технічну можливість проведення виплати лише у квітні 2026 року не спростовує позовних вимог, а підтверджує факт допущеної бездіяльності. Заперечення відповідача щодо моральної шкоди не спростовують наявності у позивача немайнових втрат, спричинених тривалою невиплатою пенсії особі з інвалідністю внаслідок війни.
У додаткових поясненнях Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило, що ОСОБА_1 виплачено у квітні 2026 року 22 213,64 грн (основний розмір пенсії за квітень 2026 року) та 102 621,96 грн (борг за період з 26.09.2025 – дати призначення пенсії), у травні 2026 року 22 213,64 грн (основний розмір пенсії за травень 2026 року) та 22 213,64 грн (борг за березень 2026 року).
Ухвалою суду від 27.05.2026 прийнято відмову представника позивача від позову в частині позовних вимог, закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити виплату пенсії на рахунок в АТ “Універсал Банк”, який вказано в заяві про призначення пенсії та відображено в електронній пенсійній справі, за весь період невиплати.
До розгляду підлягають вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиплати призначеної пенсії та стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.
Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.11.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
У цій заяві позивач просив пенсію виплачувати через банк, рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Універсал Банк", та надав довідку про відкриття рахунку в цій банківській установі. 
З 26.09.2025 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності.
У зв`язку з неотриманням пенсійної виплати представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з адвокатським запитом.
У відповідь на цей запит, відповідач листом від 16.03.2026 повідомив, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано реквізити поточного рахунку банківської установи, а саме "Монобанк". Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1231 затверджено Порядок відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ. Включення банку до переліку уповноважених банків є підставою для укладення Пенсійним фондом України, виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування, Державним центром зайнятості та Мінсоцполітики договорів з таким банком щодо виплати пенсій, грошової допомоги, страхових виплат, матеріального забезпечення. Договір повинен бути укладений протягом десяти робочих днів з дати опублікування (оновлення) переліку уповноважених банків. Оскільки "Монобанк" не входить до переліку уповноважених банків, тому виплата пенсії через "Монобанк" не проводиться. Іншого порядку виплати пенсії через банківську установу нормами чинного законодавства не передбачено.
Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо невиплати призначеної пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058-IV (далі – Закон №1058-IV).
Статтею 1 Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно зі статтею 5 Закону № 1058-IV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Частиною першою статті 44 Закону №1058-IV обумовлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.
Згідно з частиною першою статті 47 Закону №1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Отже, пенсія виплачується через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.1999 затверджено Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках (далі – Порядок №1596), яким визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду України) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках. 
Згідно з пунктом 4 Порядку № 1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1596 одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення забезпечують інформування одержувачів про порядок виплати пенсій та грошової допомоги.
Пункт 10 Порядку № 1596 передбачає, що заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.
При цьому, уповноваженими банками є банки, визначені відповідно до Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231 (пункт 2 Порядку № 1596).
Постановою Кабінету Міністрів України №1231 від 26.09.2011 затверджено Порядок відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ (далі – Порядок №1231).
За змістом пункту 4 Порядку №1231 Мінфін на підставі надісланої банками інформації формує перелік уповноважених банків, що відповідають вимогам, встановленим пунктами 2 і 3 цього Порядку.
Перелік уповноважених банків публікується на офіційному веб-сайті Мінфіну.
У разі отримання інформації від банку, що не є уповноваженим та відповідає вимогам, встановленим пунктами 2 і 3 цього Порядку, Мінфін щомісяця першого робочого дня вносить зміни до переліку уповноважених банків.
Включення банку до переліку уповноважених банків є підставою для укладення Пенсійним фондом України, виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування, Державним центром зайнятості та Мінсоцполітики договорів з таким банком щодо виплати пенсій, грошової допомоги, страхових виплат, матеріального забезпечення. Договір повинен бути укладений протягом десяти робочих днів з дати опублікування (оновлення) переліку уповноважених банків.
З матеріалів справи видно, що позивач просив призначити пенсію, виплату якої здійснювати через банк на рахунок, відкритий в АТ "Універсал Банк".
Мотиви відповідача щодо відмови у виплаті пенсії зводяться до того, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано реквізити поточного рахунку банківської установи, а саме "Монобанк", яка не входить до Переліку уповноважених банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ.
Однак такі не відповідають фактичним обставинам справи та спростовується як змістом заяви про призначення пенсії, в якій вказаний рахунок, відкритий в АТ "Універсал Банк", так і наданою довідку про відкриття рахунку саме в цій банківській установі. 
Також суд зазначає, що в АТ "Універсал Банк" є в Переліку уповноважених банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та заробітної плати працівникам бюджетних установ, які опубліковані на сайті Мінфіну (https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proektiv).
Отож, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати з листопада 2025 року до квітня 2026 року призначеної пенсії ОСОБА_1 . 
Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд враховує той факт, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплачено позивачу через вибраний ним уповноважений банк у квітні 2026 року 22 213,64 грн (основний розмір пенсії за квітень 2026 року) та 102 621,96 грн (борг за період з 26.09.2025 – дати призначення пенсії), у травні 2026 року 22 213,64 грн (основний розмір пенсії за травень 2026 року) та 22 213,64 грн (борг за березень 2026 року).
Водночас судом прийнято відмову позивача від позову в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії на рахунок в АТ “Універсал Банк”, який вказано в заяві про призначення пенсії та відображено в електронній пенсійній справі ,за весь період невиплати.
З огляду на викладене, належний спосіб захисту порушених прав стосується саме визнання бездіяльності протиправною щодо невиплати призначеної пенсії ОСОБА_1 без зобов`язання відповідача вчинити будь-які дії.

Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн, то суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга статі 23 ЦК України).
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Положеннями пункту 6 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі № 464/3789/17. Зокрема, в зазначеній постанові Верховний Суд зазначив, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п.49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження це емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56).
При цьому, відсутність наслідків у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань не свідчить про те, що позивач не зазнав страждань та приниження, а отже і не свідчить про те, що моральної шкоди не завдано.
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №285/1864/16-а, від 18.11.2019 у справі №820/5044/18, від 27.11.2019 справі №750/6330/17.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” від 31.03.95 №4 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд погоджуються, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (статті 3, 19 Конституції України) і викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.
У справі, що розглядається, позивач не довів, що протиправна бездіяльність відповідача викликала у нього моральні страждання, психічне напруження, спричинила вагомі наслідки у вигляді погіршення здоров`я тощо. 
Відтак, враховуючи всі доводи, які наведені у позовній заяві, й беручи до уваги особливе світосприйняття кожної людини у випадку порушення її прав суб`єктом владних повноважень, суд зазначає, що наведених позивачем доводів за обставин цієї справи недостатньо для стягнення на його користь моральної шкоди. У цій справі відсутні докази, якими б позивач обґрунтовував факт наявності будь-яких втрат немайнового характеру, зумовлених моральними чи фізичними стражданнями або іншими негативними проявами, що свідчили б про наявність моральної шкоди, внаслідок невиплати призначеної пенсії через АТ "Універсал Банк", що було виправлено суб`єктом владних повноважень самостійно.
Отож у цій частині позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.
З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Позивач судовий збір у цій справі не сплачував, підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, код ЄДРПОУ 14035769) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільський області щодо невиплати з листопада 2025 року до квітня 2026 року призначеної пенсії ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 27 травня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.