В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/3296/25
Провадження № 1-кп/348/169/26

28 квітня 2026 року м. Надвірна 
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
захисників – адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Надвірна матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинуваченням: 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України не судимого, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії – майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні старший солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. 
Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах.
Старший солдат ОСОБА_5 , у період часу з 21.04.2023 року по 29.09.2025, більш точну дату та час встановити не вдалося, проходячи військову службу в Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно, без передбаченого «Положенням про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також, боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, шляхом привласнення знайденого вибухового пристрою- гранати М-67 з запалом, що відноситься до категорії бойових припасів та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, часі та місці, переніс їх до місця свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав вказаний вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу до 05 год. 17 хв. 30.09.2025.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. Надав покази про те. що в кінці вересня його відпустили з частини за теплими речами. Він приїхав додому ввечері 28.09.2025, посварився з дружиною. В ту ніч вона пішла ночувати до брата. На наступний день, вона прийшла додому, між ними знову виник конфлікт, вона йому говорила, що він хворий та заражений. Після сварки вона пішла в будинок, а він до літньої кухні, не зачинявся зсередини, оскільки там взагалі не замикаються вхідні двері. Він дружині не погрожував, не бив її, просто хотів з`ясувати стосунки. В той день випив 2-3 банки пива, не був аж занадто п`яним. На питання сина «Навіщо він це робить?», відповів, що він не має нічого проти сина, а хоче з`ясувати стосунки з мамою. Зазначив, що йому не відомо, як та граната опинилася у приміщенні літньої кухні, припустив, що побратими могли його речі відправити поштою разом з гранатою. Чому його син вказав, що він рік тому показував йому цю гранату, пояснити не зміг. Граната була кругла, американка, в частині вони з побратимами обмінювалися гранатами. Також йому не відомо, чому дружина під час виклику поліції зазначила, що він погрожував саме гранатою. За цією адресою проживають дружина з сином, донька з зятем та малолітніми дітьми, та декілька осіб без реєстрації, анкетні дані яких відмовився називати. Доказів про те, що ця граната належить йому, прокурором не надано.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала покази про те, що обвинувачений є її чоловіком. В кінці вересня 2025 року чоловік приїхав додому на вихідні, почав вживати алкоголь, між ними почався конфлікт. Вона боялася обвинуваченого та з 28.09 на 29.09 пішла ночувати до свого брата. На наступний день повернулася додому, ввечері знову почався конфлікт між нею та обвинуваченим, вона пішла до хати, обвинувачений почав стукати у двері та погрожувати. Син сказав, що у нього граната, та їм потрібно тікати. Син зателефонував до поліції, а вона говорила з працівниками поліції та повідомила, що чоловік погрожу гранатою. Гранату чоловік привіз з зони бойових дій рік тому, вона її раніше бачила: зелена, кругла. Раніше чоловік їй також погрожував, говорив, що вб`є, тому вона його погрози сприйняла реально.
В судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_9 , надав покази про те, що обвинувачений є його батьком. Він проживає разом з сестрою і мамою. У вересні 2025 року тато приїхав додому на вихідні, був у стані алкогольного сп`яніння. З 28 вересня на 29 вересня він ночував у друга, бо боявся. На наступний день він прийшов додому, батько ночував у літній кухні та зранку був у стані алкогольного сп`яніння, говорив, щоб мама повернулася додому. У літній кухні батько витягнув гранату з карману, кричав, погрожував, що вб`є маму. Він у нього питав, навіщо він це робить. Потім батько почав стукати у двері хати, при цьому кричав. Він знав, що батько прикордонник. Цю гранату він бачив раніше, приблизно рік тому, батько її показував, говорив, що це бойова граната, вона була звичайна, кругла, гладка. Батько зберігав її у ящику, де були інструменти. Він сам подзвонив у поліцію, а мама потім говорила.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні надав покази про те, що 29.09.2025 він перебував у добовому наряді. Близько 23:30 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що обвинувачений погрожує гранатою. Вони передали інформацію слідчо-оперативній групі. Двері літньої кухні були зачинені, так як обвинувачений забарикадувався. Зі слів заявниці обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння. Він до приміщення не заходив, чекали спецпідрозділ. Він не володіє інформацією чи мала група спецпризначення відеореєстратор. При огляді літньої кухні було виявлено гранату. Сумніви про те, що це саме граната, у нього були відсутні.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надав покази про те, що 29.09.2025 він перебував у добовому наряді з ОСОБА_10 . Близько 23:20 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що чоловік погрожує гранатою. До приміщення літньої кухні вони не заходили, так як двері були зачинені зсередини. Викликали працівників групи спецпризначення «Корд», допоки вони не приїхали, очікували на вулиці. Працівники спецпідрозділу застосували силове проникнення до приміщення з пошкодженням вхідних дверей. Оскільки обвинувачений виявився військовослужбовцем, то повідомили працівників ДБР. Слідчим ДБР проводився огляд під відеозапис. В літній кухні обвинувачений знаходився один, в кімнаті літньої кухні був виявлений предмет, схожий на гранату.
Стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 надані та досліджені в судовому засідання наступні докази:
- витяг з ЄРДР;
- рапорт про опрацювання повідомлення, яке надійшло від заявника ОСОБА_11 29.09.2025 о 23:24 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , чоловік агресивний, вчиняє насильство, погрожує гранатою. 30.09.2025 о 03:37 виїздом на вищевказаною адресою у повідомленні та в ході опрацювання даного повідомлення у ОСОБА_5 у будинку було виявлено гранату (а.с103);
- заяву ОСОБА_8 від 30.09.2026 про те, що вона не заперечує щодо проникнення спецпідрозділу поліції до її будинку в с. Пнів по вул. Плоснина та не буде мати претензій щодо часткового пошкодження її майна (а.с.104);
- заяву ОСОБА_8 від 30.09.2026 про те, що вона надає дозвіл на проведення огляду працівниками поліції приміщення її будинку в с. Пнів по вул. Плоснина (а.с.105);
- протокол огляду місця події від 30.09.2025 року, з відеозаписом, відповідно до якого оглянуто приміщення літньої кухні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення огляду було виявлено металевий предмет круглої форми зеленого кольору. Спеціалістом ОСОБА_13 здійснено заходи з розмінування, а саме переведення даного боєприпаси в більш безпечний стан, шляхом викручення запалу з корпусу;
- акт Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Івано-Франківській області перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 30.09.2025, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено корпус гранати М-67 із запалом Fure M213 (а.с.110-111);
- довідку Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Івано-Франківській області № 354/725 про категорію небезпечності виявлених вибухових від 30.09.2025, відповідно до якого виявлений в ході ОМП 30.09.2025 металевий предмет належить до вибухової категорії небезпечний (а.с.112);
- довідку Управління вибухотехнічної служби ГУНП в Івано-Франківській області № 355/725 про категорію небезпечності виявлених вибухових від 30.09.2025, відповідно до якого виявлений в ході ОМП 30.09.2025 металевий предмет належить до вибухової категорії обмежено небезпечний (а.с.113);
- ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.09.2025, надано дозвіл на проведений огляд за правилами обшуку помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення предмету схожого на гранату М-67 із запалом, а також здійснення із згаданого предмету (а.с.114-115);
- ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.10.2025, згідно якої ОСОБА_5 обрано запобіжний захід до 28.11.2025 (а.с. 116-121); який в подальшому ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.11.2025 було продовжено до 30.12.2025 (а.с.122-124);
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.09.2025, під час затримання ОСОБА_14 пояснив що граната йому не належить, а затримання незаконне (а.с. 125-128);
- висновок експерта № СЕ-19/109-25/14243-БД від 29.10.2025 (судова молекулярно-генетична), згідно якого встановлено ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 (об`єкт № 1); генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах (об`єкти №№2,3) не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК у вказаних об`єктах (а.с.134-145);
- висновок експерта № СЕ-19/109-25/14458-ВТХ від 11.11.2025 (судова комплексна вибухо-технічна), згідно якого встановлено, що надані на дослідження два предмети, являлися складовими частинами бойового припасу: об`єкт 1- однією ручною осколковою гранатою М67 без запала, що відноситься до конструктивно-оформленого заряду вибухової речовини, промислового виготовлення; об`єкт 2 – одним запалом М213 до ручної осколкової гранати, що відноситься до вибухових пристроїв, промислового виготовлення; при поєднанні наданих на дослідження об`єктів в єдину конструкцію, що передбачено їх будовою, вони будуть становити одну ручну осколкову гранату М67, надана на дослідження одна ручна осколкова граната М67, була придатною для здійснення вибуху; надана на дослідження одна ручна осколкова граната М67, відноситься до категорії бойових припасів (а.с. 157-152);
- витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №511-ос від 30.05.2025, згідно якого ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення з 28.05.2025 (а.с.153);
- витяг із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №528-ос від 04.06.2025, згідно якого старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії – майстром відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) (а.с.154);
- висновок службового розслідування по встановленню обставин та причин затримання інспектора прикордонної служби 3 категорії – майстра відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », старшого солдата ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з якого вбачається, що в ході проведення спільно представниками Національної поліції перевірки та огляду місця проживання військовослужбовця за даною адресою було виявлено гранату типу «М-67». У вказаному висновку також зазначено, що «виконує службовий обов`язок, однак, потребує постійного контролю з боку керівництва… траплялися випадки несвоєчасного реагування на зауваження та недоліки у виконанні поставлених завдань.. під час виконання службових завдань рішучості не проявляє…. Загальноприйнятих морально-етичних норм на службі та у позаслужбовий час дотримується не в повній мірі…. У своїй повсякденній діяльності дисциплінований не завжди, до виконання наказів і розпоряджень командирів ставиться вибірково… на зауваження реагує переважно емоційно… потребує додаткового роз`яснення поставлених завдань.. під час виконання службових обов`язків схильний до формального підходу… за характером врівноважений, однак, у стресових чи конфліктних ситуаціях може проявляти емоційність та різкість у висловлюваннях» 08.10.2025 ОСОБА_5 звільнено з посади та зараховано в розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону. В ході перевірки обліків озброєння та боєприпасів виявлено, що граната «М-67» на бухгалтерському обліку та обліку служби ракетно-артилерійського озброєння НОМЕР_1 прикордонного загону, не значиться та на забезпеченні не перебувала. Старший солдат ОСОБА_5 , перебуваючи поза службою, вчинив дії, які мають ознаки грубого порушення військової дисципліни та морально-етичних норм поведінки військовослужбовця. В межах службового розслідування встановити коли, за яких обставин ОСОБА_5 отримав гранату «М-67» не вбачається можливим (а.с. 156- 164).
Також судом були досліджені матеріали, які характеризують особу ОСОБА_5 :
- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , видане від 29.12.2023 року на ім`я ОСОБА_5 ;
- службова характеристика, згідно якої за місцем проходження військової служби ОСОБА_5 характеризується задовільно (а.с. 155).
- вимога про судимість, відповідно до якої ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України є таким, що не судимий (а.с.174-175);
- інформація КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» від 01.12.2025 № 3493, з якої вбачається, що ОСОБА_5 в КНП «ПОКЦПЗІФ ОР» та протягом життя в КНП «ПНЦ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримував (а.с.176);
- довідка та виписка з медичної карти КНП Черкаська міська інфекційна лікарня» про те, що обвинувачений перебував на стаціонарному лікуванні з 03.04.2025 по 17.04.2025; довідка гарнізонної ВЛК Харківського військово-медичного клінічного центру № 1703 про те, що 16.08.2023 обвинувачений отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини; виписка із медичної карти стаціонарного хворого ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» про те, що обвинувачений перебував на лікуванні з 24.03.2025 по 03.04.2025 (а.с.68-73).
В судовому засіданні за клопотанням захисника та відсутністю заперечень інших учасників досліджено також відеозаписи проведення огляду місця події від 30.09.2025, на якому зафіксовано момент виявлення металевого предмету круглої форми зеленого кольору (а.с. 129).
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_11 та неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , оскільки такі давали показання будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих показань та їх покази є логічними, послідовними та підтверджуються іншими дослідженими судом доказами.
Разом з тим суд критично оцінює покази обвинуваченого про те, що гранату йому могли надіслати побратими поштою разом з речами, оскільки такі доводи є припущеннями обвинуваченого, належних доказів на підтвердження таких обставин стороною захисту не надано. Крім того, відповідно до ст. 20 Закону України «Про поштовий зв`язок» забороняються до пересилання у поштових відправленнях вкладення, які можуть становити загрозу життю та здоров`ю людей, призводити до знищення чи псування (пошкодження) інших поштових відправлень та поштового обладнання. Перелік вкладень, заборонених до пересилання у поштових відправленнях, порядок їх вилучення із поштових відправлень та розпорядження ними визначаються Кабінетом Міністрів України. У внутрішніх поштових відправленнях забороняється пересилати, зокрема, бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої.
Також суд критично оцінює доводи обвинуваченого про те, що оскільки за місцем його проживання проживає купа інших осіб, то вони могли зберігати гранату у приміщенні літньої кухні, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 , проживають члени родини обвинуваченого: дружина, неповнолітній син, дочка з малолітніми дітьми та зятем, який не є військовослужбовцем. Анкетні дані інших осіб, які проживають без реєстрації, обвинувачений відмовився повідомити. Крім того, свідки ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_9 суду надали покази про те, що гранату рік тому обвинувачений привіз з військової частини у Черкаській області. ОСОБА_9 пояснив, що «Цю гранату він бачив раніше, приблизно рік тому, батько її показував, говорив, що це бойова граната, вона була звичайна, кругла, гладка. Батько зберігав її у ящику, де були інструменти».
Також суд критично ставиться до доводів обвинуваченого та його захисника про те, що висновком судової молекулярно-генетичної експертизи підтверджено, що на гранаті взагалі не виявлено клітин обвинуваченого, оскільки згідно висновку № СЕ-19/109-25/14243-БД від 29.10.2025 генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах не встановлено саме через недостатню кількість ДНК.
Крім того, доводи обвинуваченого про те, що він не зачинявся в приміщенні літньої кухні, спростовуються показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 про те, що працівники спецпідрозділу застосували силове проникнення до приміщення з пошкодженням вхідних дверей літньої кухні та відповідно до заяви  ОСОБА_8 від 30.09.2026 остання не заперечувала щодо проникнення спецпідрозділу поліції до приміщення та мала претензій щодо часткового пошкодження її майна.
Тому таку позицію обвинуваченого та його захисника суд розцінює як спосіб захисту інтересів та прагнення уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Прокурор просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 6 років позбавлення волі, враховуючи, що злочин відновиться до категорії тяжких; має підвищену соціальну небезпечність, демонстрація бойової гранати вчинена у присутності членів родини. 
Захисник обвинуваченого зазначає, що вина ОСОБА_5 не доведена належними доказами, просить його виправдати.
Суд, допитавши обвинуваченого, захисника, свідків, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, та матеріали. що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши відеозапис, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При цьому, суд вважає, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Доводи захисту про виправдання обвинуваченого за вказаною статтею суд не приймає до уваги та вважає їх неогрунтованими, оскільки така позиція суперечить фактичним обставинами справи, та спростовується сукупністю досліджених судом доказів та встановлених обставин.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 К України судом не встановлено. Також судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України.
Крім цього, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує також особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, посередню характеристику за місцем проходження служби.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченого ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений, зберігав бойову гранату за місцем проживання, та, оскільки проходив військову службу, був обізнаний з порядком поводження та приведенням в дію подібного боєприпасу та не міг не знати, що це бойовий припас, призначений для ураження живої сили поряд з місцем вибуху.
Також судом враховано, що неконтрольований обіг небезпечних предметів приховує в собі високий рівень спричинення шкоди людям та довкіллю, а суспільна небезпека злочинів, пов`язаних з обігом бойових припасів обумовлена тенденцією розвитку насильницької озброєної злочинності, вказане кримінальне правопорушення вчинене в період збройної агресії російської федерації проти України та введеного в Україні воєнного стану. 
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті КК України. Підстав для застосування до призначеного покарання положень ст.ст. 75, 76 КК України, які б давали суду можливість звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання із випробуванням, судом не встановлено.
Суд також не знайшов обставин справи або даних про особу ОСОБА_5 , які б визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, тобто не знайшов підстав для застосування статті 69 КК України.
Разом з тим, заявлене прокурором в своїй промові в судових дебатах про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, є занадто суворим та таким, що не відповідає особі обвинуваченого, встановленим обставинам та наслідкам вчиненого кримінального правопорушення.
Визначене судом покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_5 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Зважаючи на вид покарання, яке призначається судом та з огляду на вимоги ст. 377 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін. Виняткових обставин для звільнення його з-під варти до набрання вироком законної сили судом не вбачається.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 30.09.2025 року, тобто з часу його фактичного затримання, згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02.10.2025 року.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню у дохід держави процесуальні витрати за проведення судової комплексної вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/109-25/14458-ВТХ від 11.11.2025 у розмірі 6239,80 грн та за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-25/14243-БД від 29.10.2025 у розмірі 3964,88 грн, а всього у загальному розмірі 10204, 68 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 30 жовтня 2025 року, зарахувавши у строк покарання відповідно до положень ст.72 КК України один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, до набрання даним вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення: судової комплексної вибухо-технічної експертизи № СЕ-19/109-25/14458-ВТХ від 11.11.2025 у розмірі 6239,80 грн та за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-25/14243-БД від 29.10.2025 у розмірі 3964,88грн, а всього на загальну суму 10204 (десять тисяч двісті чотири) гривні 68 копійок.
Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі: металеві частини гранати М67 – знищити; зразки букального епітелію ОСОБА_5 , упаковки з-під змивів, конверт із змивами із щоки ОСОБА_5 -залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для обвинуваченого ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя          ОСОБА_1