Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3398/25
Номер провадження2/173/626/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
25 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 02.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 02.06.2025-100000479. Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн., строком на 140 днів. За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит відповідачу у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а відповідач зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.
В свою чергу, ОСОБА_1 не виконала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 12400,00 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн., заборгованості за процентами в розмірі 5600,00 грн., комісії, пов`язаної з наданням кредиту – 800,00 грн., неустойки – 2000,00 грн.
Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості, а також судові витрати.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 02.06.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір № 02.06.2025-100000479, шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявки кредитного договору та відповіді про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 02.06.2025-100000479, що є невід`ємними частинами цього договору.
Умовами договору передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 4000,00 грн., строком на 140 днів, дата повернення кредиту 19.10.2025.
Згідно п. 6, 7 Договору процентна ставка фіксована незмінна, становить 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Комісія за надання кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 800,00 грн.
Відповідно до п. 15 Договору неустойка – 40,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання.
Зі змісту пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки кредитного договору, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, які є невід`ємними частинами договору № 02.06.2025-100000479 від 02.06.2025, укладеного між сторонами, вбачається, що відповідач підписав вказані документи за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е969.
Позивач виконав умови договору, перерахувавши відповідачу 02.06.2025 кредитні кошти в розмірі 4000,00 грн на платіжну карту клієнта, номер транзакції в системі iPay.ua -760310229, призначення платежу: видача за договором кредиту № 02.06.2025-100000479.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 02.06.2025-100000479 від 02.06.2025 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 12400,00 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн., заборгованості за процентами в розмірі 5600,00 грн., комісії за надання кредиту – 800,00 грн., неустойки – 2000,00 грн.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та погодженні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, принципів розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а зміст договору становлять погоджені сторонами умови та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту, а електронний договір, підписаний електронним підписом, у тому числі одноразовим ідентифікатором, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, договір, укладений в електронній формі із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є належною письмовою формою правочину.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання процентів від суми позики, а згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати визначаються договором.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом належать, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту. 
З наданих позивачем доказів убачається, що кредитор виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти, тоді як відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, отримані кошти та передбачені договором платежі у встановлений договором строк не повернув, унаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення кредиту кредитор має право вимагати повернення заборгованості та сплати належних процентів.
Відповідно до частини першої статті 76 та частини першої статті 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Таким чином заборгованість, що виникла внаслідок невиконання умов кредитного договору, у частині тіла кредиту, процентів та комісії за надання кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
В той же час, щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за неустойкою, суд виходить з наступного.
17 березня 2022 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 р., яким, зокрема, було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань.
Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи зазначене вище, вимога позивача про стягнення неустойки в розмірі 2000,00 грн. задоволенню не підлягає.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 02.06.2025-100000479 від 02.06.2025 у розмірі 10400,00 грн, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн, заборгованості за процентами в розмірі 5600,00 грн, комісії за надання кредиту – 800,00 грн.
При цьому, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Споживчий центр», не довів відсутність заборгованості.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 2031 грн 69 коп. (10400,00 * 100% : 12400,00* 2422,40).
Керуючись ст.12,13,81,141,259,263-265,268,273,280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133А, ЄДРПОУ 37356833) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 02.06.2025-100000479 від 02.06.2025 у розмірі 10400,00 (десять тисяч чотириста) грн 00 коп, з них: 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп – заборгованість по тілу кредиту, 5600 (п`ять тисяч шістсот) грн 00 коп – заборгованість за відсотками, 800 (вісімсот) грн 00 коп – комісія за надання кредиту.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2031 (дві тисячі тридцять одна) грн 69 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017.

Суддя: Є.В. Челюбєєв