УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 171/3347/24
провадження № 51-2315 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2026 року щодо нього.
Суть питання та встановлені судом обставини
Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року  ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286-1 КК України до покарання виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2026 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого  ОСОБА_4 , у якій він вказує на незаконність і необґрунтованість оскаржених судових рішень та порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку.
Мотиви Суду
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, 
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни 
чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна 
із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, вказуючи на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. 
Однак, всупереч вищевказаному засуджений ОСОБА_4 зазначених вимог процесуального закону не дотримався.
Подана касаційна скарга непослідовна і неузгоджена за своїм змістом, з огляду на те, що засуджений у вступній її частині вказує на оскарження ним як вироку, так і ухвали, тоді як у прохальній частині скарги формулює свої вимоги лише про скасування ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
Крім цього, засуджений ОСОБА_4 , вказуючи на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, лише формально посилається на несправедливість призначеного покарання через суворість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з урахуванням положень ст. 414 КПК України.
Не містить касаційна скарга засудженого і обґрунтування заявленої ним вимоги про застосування ст. 69 КК України, як і посилань на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність у їх взаємозв`язку.
До того ж засуджений не зазначає конкретно в чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.
Обґрунтування касаційної скарги зводиться до цитування судових рішень, окремих положень законодавства, надання скаржником своєї оцінки доказам, заперечень щодо правильності встановлення фактичних обставин кримінального провадження та неповноти судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Вимоги засудженого не узгоджуються зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Цією статтею передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає 
за необхідне залишити скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2026 року щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків -п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3