УХВАЛА

06 липня 2026 року 
м. Київ

справа №640/16358/20
адміністративне провадження № К/990/22834/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Кашпур О.В., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року 
у справі № 640/16358/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України у місті Києві, у якому просив:
- визнати ненадання Головним управлінням Національної поліції у місті Києві відповіді на звернення ОСОБА_1 про протиправну бездіяльність працівників поліції від 04.01.2020 року у встановлений законом строк - протиправним;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві розглянути звернення ОСОБА_1 про протиправну бездіяльність працівників поліції від 04.01.2020 року та надати обґрунтовану відповідь.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.
Зазначену ухвалу скаржником отримано 08 червня 2026 року о 18:47.
09 червня 2026 року до Верховного Суду надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження.
В обґрунтування зазначає, що копія постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2022 року не була вручена позивачу належним чином у паперовому вигляді, через засоби поштового зв`язку із повідомленням про вручення, що позбавило останнього можливості ознайомитися з її повним текстом у встановлений законом строк. Також скаржник вказує, що внаслідок ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва (в якому перебували матеріали справи) наприкінці 2022 року, розпочався тривалий процес передачі архівних справ та припинення доступу до первинної документації. Вказані обставини реорганізації судової системи та тривалого міжвідомчого пересилання матеріалів справи створили об`єктивні й незалежні від волі останнього перешкоди для своєчасного доступу до процесуальних документів та формування правової позиції для касаційного оскарження. При цьому, позивач зауважує, що є активним учасником судових процесів та не має наміру затягувати розгляд справи і діяв добросовісно. Як тільки з`явилася технічна та процесуальна можливість належним чином сформувати документи в системі, касаційну скаргу було негайно направлено до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 19 травня 2026 року.
З огляду на наведене, просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі № 640/16358/20 - поважними.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Так Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
Проаналізувавши доводи позивача щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження, Суд зазначає наступне.
Так газеті «Голос України» від 04 вересня 2021 року №168 (7668) Вища рада правосуддя опублікувала оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку.
Таким чином, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 05 жовтня 2021 року.
Відповідно до частини п`ятої статті 18 КАС України, Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, у порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Частиною сьомою статті 18 КАС України визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. 
Також, у частині п`ятій статті 251 КАС України ( в редакції станом на час прийняття постанови судом апеляційної інстанції) вказано, якщо учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Тобто, виходячи з вищенаведеного, з початком функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, суд направляє судові рішення особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС, в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, паперову форму копії судового рішення учасник справи має право отримати за окремою заявою.
Отже, Суд констатує, що доставка судового рішення до  електронного кабінету в ЄСІТС учаснику справи є належним повідомленням такої особи. 
Згідно з наявної інформації з «Діловодства спеціалізованого суду» та відповіді № 36293646 про наявність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрував Електронний кабінет у підсистемі Електронного суду ЄСІТС 15 листопада 2021 року о 16:43:58 годині. Указане свідчить про наявність електронного кабінету у позивача ще до ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 10 січня 2022 року.
Водночас, Суд звертає увагу, що саме за апеляційною скаргою позивача Шостий апеляційний адміністративний суд переглянув рішення суду першої інстанції, а отже скаржник мав бути зацікавлений в розгляді своєї справи та мав слідкувати за ходом її розгляду. 
Як вбачається із матеріалів справи, а також із Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року надіслана судом 11.01.2022 року, зареєстрована: 12.01.2022 року, та оприлюднена - 13.01.2022 року. При цьому, із касаційною скаргою позивач звернувся до суду лише 19.05.2026 року.
Таким чином, доводи, на які посилається скаржник у своїй заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, є необґрунтованими та спростовуються наявною у Суді інформацією щодо можливості отримання копії оскаржуваного судового рішення у підсистемі «Електронний суд» з дати реєстрації останнього (15 листопада 2021 року), та, як наслідок, свідчить про пропуск скаржником строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 10 січня 2022 року.
Жодних інших доказів та обґрунтувань щодо наявності поважних та непереборних обставин, які вплинули на дотримання строку касаційного оскарження, скаржником не зазначено та не надано.
Сукупність цих обставин свідчить про допущення позивачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. А тому, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що неналежне використання наданих процесуальних прав не може визнаватись судом як поважна причина пропуску процесуального строку, а відтак зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження є неповажними.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання касаційної скарги пройшло більше як 4 роки, у зв`язку із неподанням обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, визнанням підстав неповажними, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
На підставі викладеного, керуючись статтями 329, 333, 355, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку касаційного оскарження.
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2022 року у справі № 640/16358/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді О. В. Кашпур 

М. І. Смокович