Справа № 212/8420/26 
3/212/1274/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
17 червня 2026 року м. Кривий Ріг 
Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Чайкін І.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В М. КРИВИЙ РІГ УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,-
встановив:
Відповідно до складеного протоколу, ОСОБА_1 21.05.2026 року о 14.00 годині за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно свого брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме умисні дії, які полягали у ображанні нецензурною лайкою, висловлюванні погроз фізичною розправою, чим завдав йому психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .. Своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Правопорушення зафіксовано на БК 475949, 474748.
Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснені вимоги ст.268 КУпАП України й зміст ст.63 Конституції України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, згідно вимог ст. 268 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суддя розглядає справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 .
На підтвердження скоєння правопорушення при викладених вище обставинах суду надано інформацію з:
- протоколу серії ВАД № 140790 від 21.05.2026 року, фабула якого викладена вище;
- рапорту працівника поліції про те, що 21.05.2026 року о 14.00 годині отримано виклик, як ДОМАШНЄ НАСИЛЬСТВО, прибувши на адресу АДРЕСА_1 встановлено громадянина ОСОБА_2 , який повідомив, що його брат ОСОБА_1 вчинив відносно нього домашнє насильство, а саме: умисні дії, які полягали у ображанні нецензурною лайкою, висловлюванні погроз, погрози фізичною розправою, чим завдав йому психологічних страждань, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю;
- форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; 
- заявою ОСОБА_2 щодо притягнення брата ОСОБА_1 до відповідальності за здійснювання психологічного насильства;
- відеозаписом процедури складання адміністративних матеріалів, які переглянуті в судовому засіданні.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Таким чином, домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, в наслідок якого завдано шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт (лат. conflictus - зіткнення, сутичка) - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Таким чином, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції ст.173-2 КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало насильство, що прямо витікає з диспозиції статті та є обов`язковим, та наслідки таких посягань.
Слід зазначити те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.05.2026 не конкретизовано в чому саме таке насильство полягало і яка шкода заподіяна, хоча це прямо випливає з диспозиції ст.173-2 КУпАП.
Насильство в сім`ї, у розумінні ст.173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
З переглянутого в судовому засіданні відео потерпілий ОСОБА_2 пояснює, що викликав поліцію у зв`язку з психологічним насиллям щодо матері. Проте мати на відео заперечує факт завдання їй будь-якої шкоди. ОСОБА_2 обставин вчинення домашнього насильства щодо нього не вказував.
Факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Наявність сварок і непорозумінь між особами на майновому та/чи побутовому ґрунті свідчить про існування між ними неузгодженості життєвих позицій в певних аспектах ставлення до життя, однак не підтверджує факту вчинення саме домашнього насильства чи потенційного конфлікту.
Наведене вище узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (зокрема, рішення у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року).
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Керуючись ст.173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 268, 284 КУпАП, -
постановив:
Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:        І.  Б.  Чайкін