Справа №443/583/26
Провадження №2/443/645/26

РІШЕННЯ
іменем України
04 червня 2026 року         місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Равлінка Р.Г.,
секретар судового засідання Рибакова І.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:
Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Маслякова Т.О., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягувати на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Обґрунтування позиції сторін
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Маслякова Т.О., покликається на те, 09.03.2026 Жидачівським районним судом Львівської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від даного шлюбу у позивачки та відповідача є спільні повнолітні діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та неповнолітня – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час спільна неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою та перебуває на повному забезпеченні у позивачки, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади позивачки та дитини. Між позивачкою та відповідачем на момент подання даної заяви не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання малолітньої дитини. Відповідач приймає часткову фінансову участь у вихованні дитини, яку визначає на власний розсуд та яка не покриває усіх потреб спільної дитини. Відповідач є військовим і перебуває у зоні бойових дій та не проживає з дитиною за місцем реєстрації. Основний тягар забезпечення потреб сина: харчування, одяг, лікування, гуртки та інші необхідні витрати, покладається на позивачку. У зв`язку з цим вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в законодавчо встановленому розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Процесуальні дії у справі 
Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 24.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 15.04.2026 /а.с.15-16/.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 15.04.2026 у зв`язку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 18.05.2026 /а.с. 26/.
Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.05.2026 у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу судової повістки справу розглядом відкладено на 04.06.2026 /а.с. 32/.
Розгляд справи по суті відбувся 04.06.2026 без участі сторін.
Позивачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду не з`явилася. Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Маслякова Т.О., подала заяву у якій просить слухати справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 ,будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просить слухати справу у його відсутності та позовні вимоги визнає повністю.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 14.10.2000, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 одружились 14.10.2000, про що було зроблено відповідний запис №14 та після одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » /а.с.5/.
Згідно з свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 05.05.2014, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було зроблено відповідний актовий запис №08, а його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.6/.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 24.04.2026, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 3 групи /а.с.39/.
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 від 26.08.2024, ОСОБА_2 є учасником бойових дій /а.с.39/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Так, згідно із ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини 1989 року встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
За змістом статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183 СК України.
В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів за результатами розгляду цієї справи.
Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є неповнолітнім, то на зазначеного відповідача покладений обов`язок утримувати свого сина до досягнення ним повноліття.
Будь-які докази на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідача ОСОБА_2 чи наявності в нього на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей, або ж непрацездатних членів сім`ї, у матеріалах цієї справи відсутні.
Відтак, враховуючи обставини, які мають значення при визначенні розміру аліментів, а також беручи до уваги волю позивачки ОСОБА_1 як особи, на чию користь будуть стягуватися аліменти на їх з відповідачем ОСОБА_2 дитину, та позицію відповідача, який позовні вимоги визнав повністю, суд вважає за необхідне та можливе стягувати з зазначеного відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 23.04.2014, аліменти в розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Такий розмір аліментів суд вважає достатнім для забезпечення гармонійного розвитку зазначеної дитини, з огляду на що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 1, пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду із вимогою майнового характеру (про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання) на підставі пункту 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави 50 відсотків судового збору, що вираховуються з розміру ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання цього позову, у сумі 665,60 грн, у зв`язку з визнанням відповідачем позову.
Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, матеріали цієї справи не містять.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.03.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ,   ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко