ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року м. Львів	справа № 380/23821/24	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельпласт-Львів» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ельпласт-Львів» (Позивач/ТОВ «Ельпласт-Львів») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (Відповідач/ГУ ДПС у Львівській області), в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 49585/13-01-23-01 від 15 листопада 2024 року, згідно з яким позивачу нарахована штрафна санкція в сумі 681000,00 грн за несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за звітний 2021 рік;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 49589/13-01-23-01 від 15 листопада 2024 року, згідно з яким позивачу нарахована штрафна санкція в сумі 227000,00 грн за несвоєчасне подання Повідомлення про участь в міжнародній компанії за звітний 2021 рік;
- судові витрати покласти на відповідача.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.10.2024 року відповідачем проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Ельпласт-Львів», в результаті чого складено акт № 45696/13-01-23-01/23957545.
В подальшому, 15.11.2024 відповідач на підставі акту перевірки № 45696/13-01-23-01/23957545 оформив податкове повідомлення-рішення № 49585/13-01-23-01, згідно якого позивачу нарахована штрафна санкція в сумі 681000,00 грн за несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за звітній 2021 рік та податкове повідомлення-рішення № 49589/13-01-23-01, згідно якого позивачу нарахована штрафна санкція в сумі 227000,00 грн за несвоєчасне подання Повідомлення про участь в міжнародній компанії за звітній 2021 рік.
Позивач уважає спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки Наказом Міністерства Фінансів України № 478 від 20.08.2021 року затверджено Узагальнюючу податкову консультацію «Щодо тимчасового зупинення перебігу строків подання платниками відомостей на запити органів, щодо документації трансферного ціноутворення» зі змісту якої слідує, що відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України штрафні санкції не застосовуються за порушення термінів подання документації з трансферного ціноутворення, вчинені протягом періоду 01.03.2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України корона вірусної хвороби (COVID-19).
Водночас, пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України був чинним на день виникнення спірних правовідносин, та регулював питання звільнення від відповідальності за несвоєчасне подання звітів з трансферного ціноутворення.
Позивач просить врахувати правові позиції Верховного Суду щодо правозастосування норми пункту 56.21 статті 56 ПК України.
Також позивач зазначив, що не повинен подавати повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітній 2021 рік оскільки ТОВ «Ельпласт-Львів» не є учасником відповідної міжнародної групи компаній.
Позивач уважає, що притягнення до відповідальності ТОВ «Ельпласт-Львів» в формі штрафу в сумі 227000,00 за те, що останній через колізію закону не повідомив ДПС в установлені строки про те, що позивач не є учасником міжнародної групи компаній є ніщо іншим, як порушенням принципу домірності (пропорційності) та справедливого балансу між вимогами загальних потреб суспільства і вимогами захисту фундаментальних прав людини.
З огляду на наведене, адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 49585/13-01-23-01 від 15 листопада 2024 року та № 49589/13-01-23-01 від 15 листопада 2024 року.
Також у позовній заяві позивач зазначив, що понесе витрати, які пов`язані із цим позовом, а саме витрати на правову допомогу та судовий збір в орієнтовному розмірі 50000,00 грн. 
Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, в якому зазначив, що на підставі наказу від 15.10.2024 року № 5499-ПП проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ЕЛЬПЛАСТ-ЛЬВІВ» (ЄДРПОУ 23957545) з питань дотримання платником податків вимог податкового законодавства щодо подання (своєчасності подання) звіту про контрольовані операції за звітний 2021 рік, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітний 2021 рік та повноти відображення в поданому звіті інформації про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді, за період діяльності з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року.
Перевіркою встановлено, що станом на 01.10.2022 року ТОВ «ЕЛЬПЛАСТ-ЛЬВІВ» звіт про контрольовані операції за звітний 2021 рік не подано, дата подання звіту 10.11.2023 року (№ 9435178819). 
Отже, ТОВ «ЕЛЬПЛАСТ-ЛЬВІВ» в порушення вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, несвоєчасно подано звіт про контрольовані операції за звітний 2021 рік, тобто вчинено податкове правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 120.6 ст. 120 Податкового кодексу України. 
Повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітний 2021 рік, ТОВ «ЕЛЬПЛАСТ-ЛЬВІВ» до ДПС України подано несвоєчасно, а саме, від 09.11.2023 № 9435176061, тобто з порушенням строків встановлених п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України. Згідно поданого повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітний 2021 рік, ТОВ «ЕЛЬПЛАСТ-ЛЬВІВ» не входить до міжнародної групи компаній, про що в графі 6 [К] повідомлення зазначено код - UNC102 (платник не входить до складу міжнародної групи компаній).
Відповідач вказує, що Законом України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», який набрав чинності 27 травня 2022 року скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. 
Таким чином, платник податків звільнявся від відповідальності за неподання чи несвоєчасне подання податкової звітності в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, а саме з 01 березня 2020 року по 26 травня 2022 року. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.01.2024 у справі №280/4484/23. 
Відповідач звертає увагу суду, що період подання ТОВ «ЕЛЬПЛАСТ-ЛЬВІВ» звіту та повідомлення на виконання обов`язку до контролюючого органу не охоплюють період дії мораторію. 
Отже, Головним управлінням ДПС у Львівській області правомірно нараховано штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової звітності, підстави для звільнення позивача від відповідальності відсутні та наявність таких позивачем не доведена, відтак відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень від 15.11.2024 № 49585/13-01-23-01 та № 49589/13-01-23-01 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, що в свою чергу дає усі підстави для винесення рішення про відмову у задоволенні позову.
Щодо судових витрат відповідач зазначив, що оплата за надання правничої допомоги – 50000,00 грн не є співмірною з наданими послугами та не підтверджена жодними документами, зокрема справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а витрачені зусилля на написання процесуальних документів в даній справі не відповідають заявленим вимогам.
З огляду на вищенаведене просять суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, ухвалою суду від 29 листопада 2024 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою суду від 11 грудня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін. 
Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ГУ ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Ельпласт-Львів» (ЄДРПОУ 23957545) з питань дотримання платником податків вимог податкового законодавства щодо подання (своєчасності подання) звіту про контрольовані операції за звітний 2021 рік, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітний 2021 рік та повноти відображення в поданому звіті інформації про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді, за період діяльності з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, за наслідками якої складено Акт від 20.10.2024 № 45696/13-01-23-01/23957545 (далі – акт перевірки від 20.10.2024). 
У висновках акта перевірки від 20.10.2024, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Ельпласт-Львів»:
- вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за звітний 2021 рік (від 10.11.2023 № 9435178819);
- вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасне подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітний 2021 рік (від 09.11.2023 № 9435176061).
В подальшому, на підставі акта від 20.10.2024 № 45696/13-01-23-01/23957545 ГУ ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 15.11.2024 № 49585/13-01-23-01, яким за порушення вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.120.6 ст.120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 681000,00 грн за несвоєчасне подання звіту про контрольовані операції за звітній 2021 рік та податкове повідомлення-рішення від 15.11.2024 № 49589/13-01-23-01, яким за порушення вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.120.6 ст.120 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 227000,00 грн за несвоєчасне подання Повідомлення про участь в міжнародній компанії за звітній 2021 рік.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом. Предметом спору у даній справі є правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень відповідача від 15 листопада 2024 року №№ 49585/13-01-23-01, 49589/13-01-23-01.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі – ПК України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин).
Засади визначення операцій контрольованими передбачені у підпункті 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України.
У відповідності до пункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.1 статті 39 ПК України, контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків (для резидентів Дія Сіті - платників податку на особливих умовах - на фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності згідно з національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності), а саме:
а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;
б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;
в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;
г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.
У разі внесення змін до переліку організаційно-правових форм нерезидентів у розрізі держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до цього підпункту, вони набирають чинності з 1 січня звітного року, що настає за календарним роком, у якому внесено такі зміни;
Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з таким нерезидентом за відсутності критеріїв, визначених підпунктами «а» - «в» цього підпункту, визнаються неконтрольованими;
ґ) господарські операції (у тому числі внутрішньогосподарські розрахунки), що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.
Якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з ним за відсутності критеріїв, визначених підпунктами «а»-«в» цього підпункту, визнаються неконтрольованими.
Згідно з пунктом 39.2.1.4 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків (для резидентів Дія Сіті - платників податку на особливих умовах - на фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності згідно з національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності). Невиключний перелік таких операцій наведений у цьому пункті.
Приписами пункту 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України визначено, що господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) і 39.2.1.5 цього підпункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:
річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;
обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.
В свою чергу порядок складення та подання звітності для податкового контролю визначено пунктом 39.4 статті 39 ПК України.
Відповідно до підпунктів 39.4.1, 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.
Платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній подаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».
Таким чином, положення підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України зобов`язують платників податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.
Згідно пункту 120.6 статті 120 ПК України несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:
одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;
одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного декларування контрольованих операцій в поданому звіті про контрольовані операції в разі подання уточнюючого звіту, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;
двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання документації з трансфертного ціноутворення, визначеної підпунктами 39.4.6 і 39.4.9 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;
трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання глобальної документації з трансфертного ціноутворення, визначеної підпунктами 39.4.7 і 39.4.9 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;
десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній, але не більше 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;
одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, але не більше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.
З наведених законодавчих приписів слідує, що платник податків має зокрема обов`язок щодо подання до контролюючого органу звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній. При цьому, такі звіти та повідомлення подаються до 1 жовтня року, що настає за звітним періодом. У разі ж неподання або несвоєчасного подання звітів та повідомлень до платника податків застосовується штрафна (фінансова) санкція у розмірах, визначених ПК України.
Як слідує зі змісту акту перевірки від 20.10.2024, згідно з поданою ТОВ «Ельпласт-Львів» до ГУ ДПС у Львівській області Податковою декларацією з податку на прибуток підприємства за 2021 рік від 26.05.2022 року № 9433392133, річний дохід підприємства від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2021 рік становить – 396266000,00 грн, тобто перевищує 150 мільйонів гривень. 
Згідно з «Інформацією про пов`язаність осіб» (додатка № 1 до Звіту про контрольовані операції за 2021 рік) ТОВ «Ельпласт-Львів» та контрагент-нерезидент «TRANSIT UA S.R.O.» (Словаччина) є пов`язаними особами. Загальний обсяг здійснених господарських операцій із контрагентом-нерезидентом «TRANSIT-UA S.R.O.» (Словаччина) перевищує 10 мільйонів гривень.
Таким чином, відповідно до підпункту «а» підпункту 39.2.1.1, підпунктів 39.2.1.4, 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, господарські операції здійснені ТОВ «Ельпласт-Львів» з контрагентом-нерезидентом «TRANSIT-UA S.R.O.» (Словаччина) за період 2021 року визнаються контрольованими операціями, як наслідок, позивач зобов`язаний подати звіт про контрольовані операції до 01 жовтня 2022 року.
Контролюючим органом встановлено, що станом на 01.10.2022 року ТОВ «Ельпласт-Львів» звіт про контрольовані операції за звітний 2021 рік не подано, дата подання звіту 10.11.2023 року (№ 9435178819).
Також в акті перевірки від 20.10.2024 зазначено, що згідно поданого повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітний 2021 рік, ТОВ «Ельпласт-Львів» не входить до міжнародної групи компаній, про що в графі 6 [К] повідомлення зазначено код - UNC102 (платник не входить до складу міжнародної групи компаній).
ТОВ «Ельпласт-Львів» відповідно до вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України, визнано податковий обов`язок щодо подання звіту про контрольовані операції за звітний 2021 рік, який подано 10.11.2023 за № 9435178819.
Таким чином, платник податків, який у звітному 2021 році здійснював контрольовані операції, зобов`язаний подати повідомлення про участь у міжнародній групі компаній до 01 жовтня 2022 року, останнім днем строку подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за звітний 2021 рік вважається - 30 вересня 2022 року. Станом на 01.10.2022 року повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік ТОВ «Ельпласт-Львів» не подано, а подано - 10.11.2023 року (від 09.11.2023 № 9435176061), з порушенням встановлених термінів п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України.
Отже матеріалами справи підтверджено, що повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік та звіт про контрольовані операції за 2021 рік ТОВ «Ельпласт-Львів» подано 10.11.2023, що не заперечується останнім, тобто поза межами строку для подання таких повідомлення та звіту, у зв`язку із чим контролюючим органом до позивача застосовані штрафні санкції.
Водночас, на переконання позивача, упродовж 2022 року штрафні санкції за несвоєчасне подання звітності у вигляді звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, не підлягали застосуванню, оскільки платників податків було звільнено від відповідальності за несвоєчасне подання такої звітності.
З цього приводу суд зауважує, що 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533-IX (далі - Закон № 533-IX).
У зв`язку із набранням чинності Закону № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:
«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:
порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;
відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;
порушення вимог законодавства в частині:
обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;
обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;
порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».
Отже, пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчинені відповідні порушення: з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.
Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій.
Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.
Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності 07 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).
Цим Законом (набрав чинності 07 березня 2022 року) підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений абзацом першим пункту 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Крім того, Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений і підпунктами 69.1 та 69.9 пункту 69 такого змісту:
- У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні;
- Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З огляду на прийняття Закону України № 2142-IX від 24 березня 2022 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» у підпункті 69.1 слова «трьох місяців» замінені словами «шести місяців».
У подальшому Верховна Рада України прийняла Закон № 2260-IX, який набрав чинності 27 травня 2022 року.
У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції: «У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».
Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, визначених у цьому підпункті.
Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Законом № 2260-IX було внесено зміни й до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Відповідно до нової редакції цієї норми для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.
З 27 травня 2022 року пункт 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений підпунктом 69.1-1.
Згідно з новими положеннями цього підпункту платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, з 27 травня 2022 року законодавцем поновлено для платників податків, які мають можливість виконати свої зобов`язання, перебіг строку для подання звітності, передбаченої ПК України та передбачено можливість застосування контролюючим органом до платників податків, які не виконали такого обов`язку, штрафних санкцій.
Суд констатує, що в межах спірних правовідносин граничний термін подання ТОВ «Ельпласт-Львів» повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік та звіту про контрольовані операції за 2021 рік, припадав на 30 вересня 2022 року, тоді як вказані звіт та повідомлення були подані позивачем до контролюючого органу подано 10.11.2023, а тому відсутні підстави для звільнення платника податків від відповідальності за неподання звітності у визначений ПК України строк.
Відтак обґрунтованим є висновок контролюючого органу про порушення платником податків строку подання звітності у вигляді звіту про контрольовані операції за 2021 рік та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2021 рік, відповідальність за яке передбачена пунктом 120.6 статті 120 ПК України у вигляді штрафу.
З огляду на наведене, суд уважає недоречними покликання позивача на Узагальнюючу податкову консультацію, затверджену Наказом Міністерства Фінансів України № 478 від 20.08.2021 року, зміст якої стосувався питання: «Чи розповсюджується дія пункту 528 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо тимчасового зупинення перебігу строків, встановлених, зокрема, статтями 73 і 78 розділу II Кодексу, на строки надання платниками податків відповідей на запити контролюючих органів щодо подання документації з трансфертного ціноутворення?».
Також суд уважає помилковими посилання скаржника на наявність підстав для звільнення його від відповідальності з огляду на наявність колізії законодавчих норм, які урегульовують спірні правовідносини, з огляду на наступне.
Так, положення підпункту 69.1, 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України є чіткими, не допускають множинного трактування прав і обов`язків платника податків або контролюючого органу, щоб могло вплинути на правильність прийнятих контролюючим органом рішень. Зміни до вказаних норм будь-якої невизначеності для товариства не створюють.
До того ж слід зазначити, що зміни, які були внесені до підпункту 69.1, 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України набрали чинності 27 травня 2022 року, тоді як граничний строк подання платником податків звітності припадав на 01 жовтня 2022 року, що свідчить про наявність у товариства достатнього часу для виконання свого податкового обов`язку, однак незважаючи на зазначене вказаний обов`язок позивачем у визначений ПК України строк не виконаний, що тягне за совою відповідальність, передбачену ПК України.
При цьому враховуючи зміст абзацу 1 пункту 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, суд зазначає, що як до внесення до нього змін згідно із Законом № 2719-IX від 03 листопада 2022 року, так і після їх внесення перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не зупиняється щодо дотримання строків подання звітності.
З урахуванням викладеного, суд уважає помилковими доводи позивача про відсутність підстав застосування до нього штрафних санкцій та про звільнення від відповідальності на підставі пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.
На підтвердження вище наведених висновків, суд додатково звертає увагу на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року у справі № 200/4768/23 та у постанові Верховного Суду від 12 травня 2025 року у справі № 420/13322/23, які суд враховує в силу імперативних норм ч. 5 ст. 242 КАС України.
Отже, ГУ ДПС у Львівській області правомірно винесено спірне податкове повідомлення-рішення від 15.11.2024 № 49585/13-01-23-01, яким за порушення вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 681000,00 грн за несвоєчасне подання позивачем звіту про контрольовані операції за звітній 2021 рік та спірне податкове повідомлення-рішення від 15.11.2024 № 49589/13-01-23-01, яким за порушення вимог п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 227000,00 грн за несвоєчасне подання позивачем Повідомлення про участь в міжнародній компанії за звітній 2021 рік.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Так, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд висновує, що підстави для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Львівській області від 15 листопада 2024 року № 49585/13-01-23-01 та № 49589/13-01-23-01, у суду відсутні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд 
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельпласт-Львів» (вул. Героїв УПА, 4, м. Городок, Львівська область, ЄДРПОУ 23957545) до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026, ЄДРПОУ 43968090) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повне рішення складено 28 квітня 2026 року.

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна