ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3467/25  Номер провадження 33/814/346/26	Головуючий у 1-й інстанції МАРТИШЕВА Т. О.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника – адвоката Охмака В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 29 жовтня 2025 року,
ВСТАНОВИВ: 
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 21 травня 2025 року о 00 годин 41 хвилині по вул. Івана Приходька, буд.73 у м. Кременчук у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «ЗАЗ 110247», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 29 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: він був не згоден із результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійсненого із застосуванням спеціального технічного засобу, але поліцейські не запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі; відповідно до результату, який міститься в журналі про проходження ним медичного огляду за місцем роботи 22 травня 2025 року о 06 годині встановлено, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Водночас апелянт посилається на те, що місцевий суд протлумачив пояснення поліцейських та відеофіксацію з нагрудних камер поліцейських із обвинувальним ухилом.
Адвокати Прасолов І.В. та ОСОБА_2 проіфнормували суд апеляційної інстанції про припинення здійснення ними представництва Улізька В.І. в даній справі про адміністративне правопорушення.
Суд апеляційної інстанції заслухав думку ОСОБА_1 та його представника на підтримку апеляційної скарги, вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №336869 21 травня 2025 року о 00 годин 41 хвилині по вул. Івана Приходька, 73 у м. Кременчук водій ОСОБА_1 у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «ЗАЗ 110247», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с1).
Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких убачається те, що 21 травня 2025 року приблизно о 00 годин 40 хвилин по вул. Івана Приходька, 73 у м. Кременчук водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110247», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. На місці події поліцією встановлено наявність підстав уважати, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та повідомлено йому про виявлену в нього ознаку алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота. На вимогу поліцейського Улізько В.І. як водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 2, 05 проміле алкоголю в крові, з чим було ознайомлено ОСОБА_1 й повідомлено йому про те, що вказані результати в 10 разів перевищують гранично допустиму норму. При цьому, поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 , що у випадку його незгоди з результатами вказаного вище огляду, передбачено можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Затим на запитання поліцейського ОСОБА_1 підтвердив свою остаточну позицію щодо зазначених вище результатів його огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме те, що він із ними згоден. Також поліцейським було роз`яснено ОСОБА_1 : що за керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння щодо нього буде складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Далі поліцією було розпочато оформлення матеріалів провадження щодо ОСОБА_1 , в тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього (а.с.7).
Згоду з названими вище результатами огляду, отриманими за допомогою застосування технічного приладу на місці зупинки автомобіля, ОСОБА_1 підтвердив і письмово своїм підписом у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідній графі (а.с.4).
Таким чином, доводи апелянта про те, що він не погоджувався з результатами огляду, отриманими за допомогою застосування технічного засобу на місці зупинки автомобіля, позбавлені підстав, адже вказані доводи спростовуються відеофіксацією та позицією ОСОБА_1 , підтвердженою ним у акті огляду.
Зафіксовані засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також знаходять своє відображення в змісті акту огляду й роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 7510», відповідно до яких установлено перебування ОСОБА_1 , в тому числі під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння з результатами - 2, 05 проміле алкоголю в крові (а.с.3-4). Тобто результати зазначеного вище огляду значно (більше ніж у 10 разів) перевищують гранично допустиму норму (0, 2 проміле алкоголю в крові).
При цьому, в поліцейських не було підстав для направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки з огляду на положення ст.266 КУпАП такий медичний огляд проводиться лише в разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, в той час як, ОСОБА_1 навпаки погодився з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським із використанням спеціального технічного засобу. За таких обставин, здійснення огляду ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я відповідно до вимог законодавства не передбачалося.
Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Окрім того, в суді апеляційної інстанції сам ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним автомобілем і його зупинки поліцією. Разом з тим, його доводи щодо порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння і заперечення результатів огляду є неспроможними, оскільки спростовуються даними відеофіксації, акту огляду й автоматично виготовленої роздруківки зі спеціального технічного засобу за результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Посилання ж апелянта на те, що він пройшов за місцем роботи огляд, за результатами якого вказано, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими, так як:
-по перше, стороною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час провадження в судах першої та апеляційної інстанцій не надано жодного доказу на підтвердження проходження ОСОБА_1 названого огляду та його результатів;
-по-друге, як убачається із зазначених ОСОБА_1 в ході провадження в судах першої та апеляційної інстанцій обставин, огляд на роботі він пройшов зі сплином тривалого часу з моменту виявлення підстав для проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння (значно більше ніж протягом 2 годин), а тому вказаний огляд апріорі не може відображати актуальні відомості щодо стану ОСОБА_1 ;
-по-третє, проходження ОСОБА_1 огляду на роботі не є передбаченим законодавством (положеннями ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року) оглядом водія на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, при медичному огляді в закладі охорони здоров`я саме поліцейським здійснюється направлення і доставлення водія для огляду, а також огляд у медичному закладі й складення висновку за результатами огляду проводяться за обов`язкової участі поліцейського.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм із посвідченням водія серії НОМЕР_2 що підтверджується довідкою Відділення адміністративної практики БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП (а.с.6).
За таких обставин, із урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП, суд першої інстанції правильно наклав на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 29 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду   О.М. Корсун