Справа № 766/14996/21
н/п 2/766/877/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
07 травня 2026 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Рядчої Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Рожок О.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що 14.08.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики оформлений розпискою, відповідно до якої позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 1727200 (один мільйон сімсот двадцять сім тисяч двісті) грн. на строк до 15.08.2020 року. В той же день 14.08.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики оформлений розпискою, відповідно до якої позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 1498600 (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч шістсот) грн на строк до 15.08.2021 року. 
Відповідачем зобов`язання не виконані, станом на 23.09.2025 року борг складає 3 225 800 (три мільйони двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот) грн. – основного зобов`язання; 2 328 811, 71 (два мільйони триста двадцять вісім тисяч вісімсот одинадцять) грн. 71 коп. – інфляційних збитків; 449 463, 45 (чотириста сорок дев`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 45 коп. – 3% річних, а всього 6 004 075,16 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також 36000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2025 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.09.2025 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог. 
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2026 року по справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. 
Представник позивача В.Коробко в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. 
Відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. В судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі, не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 14.08.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики оформлений розпискою, відповідно до якої позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 1727200 (один мільйон сімсот двадцять сім тисяч двісті) грн. на строк до 15.08.2020 року.
Також 14.08.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено ще один договір позики оформлений розпискою, відповідно до якої позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в розмірі 1498600 (один мільйон чотириста дев`яносто вісім тисяч шістсот) грн на строк до 15.08.2021 року.
На час розгляду справи по суті відповідачем зобов`язання не виконані. Відповідно до розрахунку позивача станом на 23.09.2025 року борг відповідача по договорам позики складає 3 225 800 (три мільйони двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот) грн. – основного зобов`язання; 2 328 811, 71 (два мільйони триста двадцять вісім тисяч вісімсот одинадцять) грн. 71 коп. – інфляційних збитків; 449 463, 45 (чотириста сорок дев`ять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 45 коп. – 3% річних.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Разом з тим, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, по договору позики, строк якого встановлено до 15.08.2020 року сума інфляційних втрат складатиме 301823,37 грн, 3% річних – 79019,11 грн (за період з 16.08.2020 по 23.02.2022), а по договору позики строком до 15.08.2021 року сума інфляційних втрат складатиме 98452,06 грн, а 3% річних – 23649,14 грн (за період з 16.08.2021 по 23.02.2022). Саме таке нарахування та стягнення відповідатиме вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір про надання юридичної допомоги №126-08/2021 від 19.08.2021 року, укладений між позивачем та адвокатом Верещакою О.М та договір про надання юридичної допомоги №26-08/2024 від 01.08.2024 року, який було укладеноміж позивачем та адвокатом Коробко В.О. 
Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт №1 від 25.06.2024 року до договору №126-08/2021 від 19.08.2021, сторони засвідчили факт прийому Клієнтом виконаних Адвокатом робіт:
- Гонорар за вивчення та правовий аналіз документів, наданих клієнтом та обставин, що склалися. Витрачений час – 2 год. сума – 8 000 грн. 
- Гонорар за підготовку позовної заяви та направлення її до суду. Витрачений час – 2 год. Сума – 8 000 грн. 
- Гонорар успіху. Сума – 4 000 грн.
Разом 20 000 грн. 
Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт №1 від 24.09.2025 року до договору, сторони засвідчили факт прийому Клієнтом виконаних Адвокатом робіт, в рамках договору про надання юридичної допомоги №26-08/2024 від 01.08.2024 року, які включають в себе:
- Гонорар за підготовку заяви про збільшення позовних вимог та подання її до суду. Витрачений час – 4 год. Сума – 16 000 грн. 
Враховуючи, що на складання позовної заяви адвокатом О.Верещакою витрачено 2 год, суд вважає за доцільне зменшити гонорар, зазначений адвокатом В.Коробко, за подання заяви про збільшення позовних вимог з 16000 грн до 8000 грн, оскільки 4 години на складання заяви не співмірно із складністю справи та витратами на складання самого позову. 
Щодо гонорару успіху суд зазначає наступне.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих за складністю доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути
збільшено за взаємною домовленістю (див. додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20)).
Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (див. пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, §268)).
У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9,00 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000,00 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).
З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. зокрема, постанову Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 757/59959/18-ц (провадження № 61-15847св24)).
Таким чином, позивачем підтверджені витрати на правничу допомогу у розмірі 24000 грн., які підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог в сумі 14880 грн (62% від задоволених вимог). 
Згідно ч. 1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено 11350 грн, які підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 7037 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 549, 551, 615,625, 629, 692, 1048 ЦК України, керуючись ст. ст. 6-13, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265,280-289, 354 ЦПК України, суд
в и р і ш и в :
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики від 14.08.2019 року в розмірі 3 225 800 грн. – основного зобов`язання; 400 275,43 грн– інфляційних збитків; 102 668,25 грн – 3% річних, а всього 3 728 743,68 (три мільйони сімсот двадцять вісім тисяч сімсот сорок три грн. 68 коп.) грн.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 7037,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14880,00 грн.
В решті позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя	Т. І. Рядча