ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8152/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування рішення

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі за текстом позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10 (далі за текстом відповідач, ГУ ПФУ у Хмельницькій області) в якій позивач просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.04.2026 року №134150012365 про відмову у перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2026 року, зарахувавши до загального стажу період роботи з 01.01.2004 року по 01.07.2015 року, а також з 10.01.2023 року по 01.09.2024 року у КНП “Золочівська центральна районна лікарня” Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в подвійному розмірі згідно з ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
Ухвалою від 30.04.2026 суддя залишила позовну заяву без руху.
Позивач вимоги ухвали виконав, недоліки усунула.
Ухвалою від 15.05.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком. 26.03.2026 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням стажу з 01.01.2004 в подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України, разом з тим, відповідач відмовив у проведенні перерахунку.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Зазначає, що починаючи з 01.01.2004 пільгове обчислення стажу застосовується лише для визначення права на пенсію за вислугу років. Відтак, рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.04.2026 №134150012365 відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку відсутністю правових підстав. До загального стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.2004 року по 01.07.2015 року та з 10.01.2023 року по 01.09.2024 року, оскільки подвоєння страхового стажу з 01.01.2004 не передбачено законодавством після 01.01.2004.
Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.
26.03.2026 позивач звернулася до із заявою щодо перерахунку пенсії - допризначення у зв`язку з наданням додаткових документів згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію. Таким органом визначено Головне управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.04.2026 №134150012365 відмовлено ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку відсутністю правових підстав.
Відповідно до рішення стаж з 16.01.1988 по 31.02.2003 враховано в подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, а подвоєння страхового стажу з 01.01.2004 не передбачено законодавством.
Вважаючи таке рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України від 09.07.2023 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(далі - Закон № 1058-ІV).
Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.01.2004 року) зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах встановлені статтею 60 Закону № 1788-ХІІ.
Так, згідно статтею 60 Закону № 1788-ХІІ робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Водночас, згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
За приписами пунктів 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відтак, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Суд встановив, що відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , позивач працювала, зокрема:
- 16.01.1998 переведена на повну ставку лікаря-інфекціоніста інфекційного відділення;
- 19.04.2011 переведена на посаду завідувача інфекційним відділенням - лікаря інфекціоніста дитячого;
- 02.07.2015 переведена на посаду заступника головного лікаря з медичної частини;
- 01.07.2020 переведена на посаду медичного директора;
- 10.01.2023 переведена на посаду лікаря інфекціоніста дитячого лікувально діагностичного відділення;
- 01.08.2023 переведена на посаду лікаря інфекціоніста дитячого та лікаря інфекціоніста лікувально-діагностичного відділення;
- 01.09.2024 переведена на посаду лікаря з фізичної та реабілітаційної медицини реабілітаційного відділення.
Таким чином підтверджені записами трудової книжки, періоди роботи позивача з 01.01.2004 року по 01.07.2015 року, а також з 10.01.2023 року по 01.09.2024 року у КНП “Золочівська центральна районна лікарня” Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області підлягають зарахуванню до її стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Посилання відповідача на відсутність підстав для подвійного зарахування стажу роботи позивача після 01.01.2004 року з огляду на набрання чинності 01.01.2004 року Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який не містить положень, аналогічних статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд вважає безпідставними, з огляду на наступне:
Відповідно до пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, положення Закону №1788-ХІІ застосовуються у частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
У постанові від 03.11.2021 року у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ був прийнятий раніше за Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.
Зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене статтею 60 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004 року.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскільки норми статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинними на теперішній час, а положення статті 24 Закону №1058-IV не скасовують та не зупиняють їх дію, не зарахування відповідачем до стажу позивача у подвійному розмірі спірних періодів її роботи на посадах лікаря-інфекціоніста після 01.04.2004 року є протиправним.
Відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.04.2026 року №134150012365 про відмову у перерахунку пенсії є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
З огляду на викладене вище, суд, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2026 року, зарахувавши до загального стажу період роботи з 01.01.2004 року по 01.07.2015 року, а також з 10.01.2023 року по 01.09.2024 року у КНП “Золочівська центральна районна лікарня” Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в подвійному розмірі згідно з ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1331,20 грн. 

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.04.2026 №134150012365 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2026 року, зарахувавши до загального стажу період роботи з 01.01.2004 року по 01.07.2015 року, а також з 10.01.2023 року по 01.09.2024 року у КНП “Золочівська центральна районна лікарня” Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в подвійному розмірі згідно з статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, місцезнаходження: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.