Справа №: 398/6437/25	

провадження №: 2/398/719/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"13" квітня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Дубровської Н.М.,
з участю секретаря судового засідання Тараненко А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити нарахування та звільнити його від сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2019 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки змінилися обставини, що впливали на раніше постановлене рішення суду, так як донька ОСОБА_3 , проживає з позивачем, а син ОСОБА_4 , з відповідачем.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. 
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько – ОСОБА_1 , мати – ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , починаючи з 01 серпня 2019 року.
Судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.10.2023 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09.2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Суд встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо припиненням стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини із батька дитини, які регулюються главою 15 розділу ІІІ Сімейного Кодексу України.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 в справі №6-143цс13 зазначив, що при розгляді позовів, заявлених з підстав, визначених ст. 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно з правовою позицію, викладеною Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі N 565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.
Позивач в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що дочка з відповідачем не проживає, а проживає з ним. 
З урахуванням обставин, які змінились після постановлення рішення про стягнення аліментів, з метою запобігання необгрунтованого перерахування відповідачу аліментів, вважає, що стягнення аліментів має бути припинено.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті можливість скасування їх присудження.
Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.
Відтак, з урахуванням предмета спору - припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення у справі, зокрема, з одержувачем аліментів чи з їх платником.
При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.
Окрім того, як зазначено в Постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц щодо звільнення від сплати аліментів, з урахуванням предмета цієї категорії спорів (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення спору в частині припинення стягнення аліментів, дійшов наступних висновків.
При дослідженні матеріалів справи у їх сукупності суд встановив, що неповнолітня дитина сторін у справі ОСОБА_3 не проживає з матір`ю ОСОБА_2 на користь якої стягуються аліменти з позивача - батька дитини, а проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 . 
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
У свою чергу, відповідач не спростувала доводів позовної заяви, доказів зворотнього суду не надала.
Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини.
Рішення про припинення стягнення аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки таке рішення не звільняє від обов`язку батька - платника аліментів, утримувати дитину.
Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №477/1165/20, від 03.02.2021 у справі №125/2525/18, від 26.12.2019 у справі №219/6287/17, від 26.09.2019 у справі №760/32225/18, від 27.02.2019 у справі №307/1186/17, від 29.06.2022 у справі №596/826/21, від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18 від 28.09.2022 у справі № 686/18140/21.
Враховуючи встановлені судом конкретні обставини в справі, повно і всебічно дослідивши докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованою, доведеною позивачем і не спростовано відповідачем, подано належні, достатні та допустимі докази того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення судового рішення про стягнення аліментів, та підлягає до задоволення.
При цьому, припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідача необхідно з 07.10.2025 року, тобто з дня звернення позивача до суду за захистом порушеного права.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, стягнути в дохід держави з відповідача.
На підставі ст. ст. 12, 13, 76 – 82, 141, 258, 259, 263 – 265, 268, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.
Припинити з 07.10.2025 року стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі судового наказу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2019 року справа №398/2741/19 провадження 2-н/398/336/19.
Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Дубровська