П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2026  	Справа №607/10705/26 Провадження №3/607/3379/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління державного нагляду (контролю) у Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , пенсіонер,
за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 003028 від 08.05.2026, 08.05.2026 приблизно о 14:00 по а/д М-09 01 км, ОСОБА_1 керував автомобілем Renault, НОМЕР_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів як легковий автомобіль на замовлення, не оформлений як суб`єкт господарювання, чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Пояснив, що віз сусідку з подругами до кордону з Польщею, де їх мали забрати. Зазначив, що вони не оплачували йому послуги перевезення, а лише компенсували витрати на пальне. Також повідомив, що перевезеннями не займається, однак може підвезти знайомих чи родичів, якщо його про це попросять. Крім того, зазначив, що від протоколу про адміністративне правопорушення не відмовлявся.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зазначити таке:
згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП). 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). 
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, у зв`язку з чим при її застосуванні підлягає встановленню, які саме вимоги чинного законодавства порушено особою.
Однак у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, норми якого саме нормативно-правового акта були порушені. 
За таких обставин відсутність посилання на конкретну правову норму не дає можливості в повному обсязі перевірити правову кваліфікацію дій особи та встановити наявність усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Крім того, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.
Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується надання послуг з перевезення пасажирів як легковим автомобілем на замовлення без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Водночас протокол не містить відомостей про систематичне здійснення ним такої діяльності, а надані суду докази не підтверджують факту провадження ОСОБА_1 господарської діяльності у розумінні чинного законодавства.
Будь-яких доказів, які б свідчили про систематичне надання ним послуг з перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, матеріали справи не містять.
Долучені до справи копії посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, фотознімка транспортного засобу, повідомлення про направлення копії протоколу про адміністративне правопорушення самі по собі не підтверджують факту здійснення господарської діяльності. Відеозаписи, що містяться на CD-R диску, при їх дослідженні в судовому засіданні виявилися без звукового супроводу та не містять відомостей, які б беззаперечно підтверджували обставини, викладені у протоколі.
За таких обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.
Таким чином, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження у справі про притягненняОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель