ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2026 р. справа № 300/817/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Зелик Богдан Богданович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм неповнорідним братом ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного догляду. 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 29.11.2025 року та звільнити його з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм неповнорідним братом ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного догляду.
Позовні вимоги мотивовані неналежним розглядом рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм неповнорідним братом ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного догляду.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
30.03.2026 року від військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позову. 
08.06.2026 року від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи заяви ОСОБА_3 .
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом по мобілізації в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді старшого оператора безпілотних літальних апаратів 1-го інженерного відділення 1-го інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти.
29.11.2025 року встановленим порядком до Відповідача Позивачем було подано рапорт на звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за своїм неповнорідним братом ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю І групи А. 
До вказаного рапорту, який знаходиться у військовій частині НОМЕР_1 , позивачем було долучено нотаріально завірені копії наступних документів: 
паспорт громадянина України (ID картка) ОСОБА_1 ; 
витяг з реєстру Калуської територіальної громади про місце реєстрації та проживання ОСОБА_1 із зазначенням РНОКПП; 
свідоцтво про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 ; 
довідка про отримання допомоги від 04.07.2025 №821; 
Акт обстеження матеріально побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання №62 від 17.09.2025 року; 
Акт перевірки сімейного стану військовослужбовця від 15.10.2025 №1/2/13175 виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
паспорт громадянина України (ID картка) ОСОБА_2 ; РНОКПП ОСОБА_2 ; 
витяг з реєстру Калуської територіальної громади про місце реєстрації та проживання ОСОБА_2 ; 
довідка до акту огляду МСЕК серія 10 ААБ №596792; 
висновок ЛКК від 17.11.2025 №317/2334; 
пенсійне посвідчення ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 ; 
свідоцтво про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_4 ; 
довідка про отримання допомоги №1496; 
паспорт громадянина України ОСОБА_4 ; 
витяг з реєстру Калуської територіальної громади про місце реєстрації та проживання ОСОБА_4 ; 
свідоцтво про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_5 ; 
свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_6 ; довідка з ПФУ №1449 про перебування на пенсійному обліку ОСОБА_4 ; 
виписка з протоколу ЛКК від 12.01.2026 №82 видана ОСОБА_4 ; 
рішення мультидисциплінарної онкологічної комісії від 05.03.2025 про стан здоров`я ОСОБА_4 ; 
довідка №243 від 08.10.2025 видана сімейним лікарем; 
свідоцтво про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_7 ; 
свідоцтво про народження сестри ОСОБА_6 серія НОМЕР_8 ; 
свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_9 на підтвердження зміну прізвища з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »; 
паспорт громадянина України ОСОБА_3 ; 
витяг з реєстру Сокільницької територіальної громади про місце реєстрації та проживання ОСОБА_3 ; 
довідка №158 від 30.09.2025 про перебування в декретній відпустці ОСОБА_3 ; 
посвідчення багатодітної сім`ї серія НОМЕР_10 ; 
заява брата ОСОБА_9 про місце проживання в Сполучених Штатах Америки; 
заява брата ОСОБА_10 про місце проживання в Сполучених Штатах Америки.
04.02.2026 року позивачу надійшов лист відповідача з документами від 17.01.2026 №148, згідно якого командування військової частини НОМЕР_1 прийшло до висновку, що позивач не має права на звільнення з військової служби. 
Причиною відмови відповідач зазначив, що позивачем не подано відповідні документи, що підтверджують той факт, що він є єдиним членом сім`ї другого ступеня споріднення, хто може здійснювати такий догляд за його неповнорідним братом. 
Також, відповідач зазначає, що позивач не надав медичні документи про неможливість догляду братів та сестер за його неповнорідним братом ОСОБА_2 .
Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Статтею 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина 1).
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (частина 3).
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5).
Звільнення з військової служби визначає стаття 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану): через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): необхідність постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.
Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Згідно з частиною 7 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" Указом Президента України за № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яким визначається порядок проходження громадянами України (далі громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі (далі Положення).
Відповідно до пункту 2 Положення громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі військова служба) в добровільному порядку або за призовом.
У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.
За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Згідно з пунктом 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Як встановив суд, підставою відмови у задоволенні рапорту позивача від 29.11.2025 року є твердження відповідача про те, що позивачу необхідно надати висновок лікарсько-консультативної комісії щодо неможливості догляду за неповнорідним братом матір`ю позивача, а також медичні документи щодо неможливості здійснювати догляд за ОСОБА_2 інших членів сім`ї.
Однак, як вбачається з тверджень позивача, ним подано додатково до рапорту висновок ЛКК від 12.01.2026 року №82, згідно якого ОСОБА_4 за своїм станом здоров`я не може здійснювати догляд за своїм сином ОСОБА_2 . Даний висновок ЛКК також долучено позивачем до матеріалів адміністративної справи.
Щодо надання підтверджуючих документів, які унеможливлюють здійснення догляду за ОСОБА_2 інших членів сім`ї, суд зазначає наступне.
Оскільки, брати позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживають на території Сполучених Штатів Америки, та надали відповідні заяви про те, що вони не можуть здійснювати фізичний догляд за ОСОБА_2 . Дані заяви, засвідчені підписом ОСОБА_11 державним секретарем штату Іллінойс, що підтверджує проживання братів позивача на території Сполучених Штатів Америки.
Щодо сестри позивача ОСОБА_3 , суд вважає, що позивачем належним чином підтверджено факт неможливості нею здійснювати догляд за братом ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_3 проживає з сім`єю в іншій області, а саме в селі Сокільники, Львівської області та здійснює догляд за трьома неповнолітніми дітьми. Також, суд зауважує, що ОСОБА_3 перебуває наразі у декретній відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Враховуючи віддаленість місця проживання ОСОБА_3 та наявність у неї трьох неповнолітніх дітей, одна з яких не досягла трирічного віку і потребує постійного догляду, суд вважає, що ОСОБА_3 не може здійснювати догляд за ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю І групи з дитинства.
Відтак, крім позивача не має нікого хто б міг здійснювати догляд з ОСОБА_2 , що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов від 17.09.2025 №62.
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм неповнорідним братом ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного догляду. 
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 29.11.2025 року та звільнити його з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, а саме: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своїм неповнорідним братом ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю I групи внаслідок психічного розладу та потребує постійного догляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Шумей М.В.