Справа № 355/777/26 
Провадження № 2/355/925/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» Велікданова Сергія Костянтиновича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. 

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» Велікданова С. К. з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Деал Фінанс Груп» суму заборгованості за договором позики №77312242 в розмірі 29059 гривень 59 копійок.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.12.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Договір позики №77312242 на умовах повернення позики в кінці строку позики, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 11 386 грн, строком на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день, базова процентна ставка/фіксована. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. Кредитодавцем, позичальника було ідентифіковано, на її електронну адресу направлялись одноразові ідентифікатори, було встановлено, що вона їх використовувала. В подальшому позикодавець на виконання Договору позики №77312242 від 08.12.2021 року, передав відповідачці ОСОБА_1 у власність грошові кошти в розмірі 11 386 грн. за посередництвом платіжної системи ТОВ «ФК Фінекспрес» - платіжна система, яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (платіжний інструмент для перерахування коштів на банківську платіжну картку фізичної особи), так як перерахунок коштів з банківського рахунку юридичної особи (IBAN) на банківську платіжну картку фізичної особи технічно неможливий без використання платіжної системи. ТОВ «ФК Фінекспрес» (платіжна установа), приймає до виконання платіжну інструкцію, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції якої є ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», оскільки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. Відповідно до п. 5.2. договору позики №77312242, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. 
Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування. 
04.01.2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали Договір факторингу № 025-040122 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №77312242 від 08.12.2021 року. 
05.12.2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали Договір факторингу №05/12/25-01 від 05.12.2025 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №77312242 від 08.12. 2021 року. 
Відповідно до Реєстру прав вимог №30/01/26 від 30 січня 2026 року – Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року в тому числі до Відповідача в сумі 29 059,35 грн. з яких 11 386,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 17 673,35 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
Представник позивача до судового засідання не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, передала повноваження адвокату Драченко В.В.
Представник відповідача адвокат Драченко В.В. до судового засідання не з`явися, однак надав відзив на позовну заяву у якому просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Деал Фінанс груп» 13 765,10 грн. заборгованості за договором позики № 77312242 від 08.12.2021 та 1 260,91 грн. судового збору. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Деал Фінанс груп» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати. Відзив обґрунтовано тим, що дійсно, 08 грудня 2021 року відповідач скористалась послугами ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та уклала договір позики №77312242, за яким отримала кредитні кошти в розмірі 11 386 гривень. Згідно пункту 2 договору щодо параметрів і умов позики, сторони погодили суму позики11 386,00 грн., строк позики 30 днів, процентна ставка (базова) в день - 1,99 %, дата надання позики 08 грудня 2021 року, дата повернення позики 07 січня 2022 року, орієнтовна загальна вартість позики 13 765,10 грн. Пунктом 4 договору погоджено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Нараховуючи заборгованість після 07.01.2022 сторона позивач стверджує, що пунктом 5.2 договору позики, строк користування позикою (пролонгація) був продовжено. Згідно п. 5.2 договору, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті https://mycredit.ua/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Проте із такими доводами не може погодитися, оскільки долучені до позовної заяви Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», на які посилається ТОВ «Деал Фінанс ГРУП», не містять підпису позичальника, а тому їх не можна розцінювати як частину договору позики, укладеного 08.12.2021 шляхом підписання електронним підписом. Отже відсутні підстави вважати, що сторони письмово обумовили можливість пролонгації і відповідно нарахування відсотків протягом довшого строку, ніж 30 днів з дня укладення договору позики і до 07.01.2022 включно. Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних Документ сформований в системі «Електронний суд» 19.04.2026 року. 3 правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Разом із тим, згідно розрахунків заборгованості, долучених до позовної заяви, вбачається, що відсотки за користування кредитом зі строком користування до 07 січня 2022 року продовжували помилково нараховуватися після закінчення строку основного зобов`язання. Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих за межами 30 днів кредитування, що визначено договором, позивач посилався на факт пролонгації та автопролонгації договору. При цьому позивач не звернув уваги, що неповернення кредиту у визначений договором строк, в даному випадку після спливу 30 днів кредитування, свідчить не про продовження строку договору, а про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Звертаючись до суду із даним позовом, позивач не заявляв вимоги про стягнення грошових сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, проценти за користування кредитними коштами, після спливу 30 днів кредитування – не можуть бути стягнуті.(а.с.33-34)
В свою чергу сторона позивача надала відповідь на відзив у якій висловила свою думку щодо нарахування процентів де було зазначено, що твердження представника відповідача, стосовного того, що відповідач брав на себе зобов`язання сплатити основне зобов`язання та відсотки в розмірі 0,6965% за користування ним, спростовується матеріалами справи, оскільки у пункті 2 Договору позики зазначено, що сума позики у 11 386 грн., надається строком на 30 днів під процентну ставку (базова) в день 1.99 % (фіксована). Додатково в зазначеному пункті наведений орієнтовний/попередній графік погашення заборгованості, згідно якого протягом 30 днів застосовується знижена процентна ставка/день 0,6965%. За понадстрокове користування позикою (її частиною) за день встановлена процентна ставка 2,70%. Згідно п.6 Договору позики, договір укладений в результаті зваженого рішення сторін на взаємовигідних умовах на принципах статей 6, 627 ЦК України з урахуванням вимог розумності та справедливості. За ідеальних умов в порядку дії програми лояльності нарахування відсотків протягом строку позики 30 днів мало здійснюватися за зниженою процентною ставкою 0,6965%. Згідно п. 5.2. позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі “Правила“), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Відповідно до підпункту 9.7. Правил, якщо під час дії особливих умов виконання Договору позики, встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності, Позичальник порушить взяті на себе зобов`язання за Договором позики, такі особливі умови виконання Договору позики втрачають силу, а нараховані згідно умов Договору позики Проценти підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою, розмір якої зазначається в Договорі позики, та оплаті Позичальником в повному обсязі на загальних умовах за весь період дії Договору позики і незалежно від запропонованих особливих умов Програми лояльності. Через неналежне виконання умов Договору позики, нараховані згідно умов Договору позики Проценти було перераховано за базовою/фіксованою процентною ставкою 1.99%, замість 0,6965% у відповідності до положень пункту 9.7. Правил. За умови укладеного Договору позики у сукупності з Правилами, які є невід`ємною частиною Договору, слід констатувати, що отримавши суму 11 386,00 грн. позики від ТзОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», ОСОБА_1 допустив/(ла) неналежне виконання Договору позики протягом 30 днів, тому проценти розраховано за базовою процентною ставкою 1.99%, замість 0,6965% (програма лояльності) в порядку умов визначених правилами. Відповідно до ч.1,ч.3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Таким чином, договором встановлена фіксована процентна ставка, яка може бути зменшена лише у разі належного виконання Позичальником/Відповідачем умов Договору позики, у зв`язку із чим на момент укладання договору Позикодавцем зазначена орієнтовна загальна вартість з розрахунку, що Позичальник/Відповідач погасить заборгованість в строки які сам зазначив при укладанні договору. Щодо витрат відповідача на правничу допомогу: Верховний Суд у постанові від 22.05.2024 у справі № 205/5969/15-ц вказав, що при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Отже, суд може обмежити заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи з власної ініціативи. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.04.2024 у справі № 756/6927/20, від 04.04.2024 у справі № 701/804/21, від 10.04.2024 року у справі № 530/259/21, від 10.04.2024 у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач планує понести витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн., проте на думку позивача зазначені вище витрати у малозначній справі є значно завищеним, оскільки не потребують значної витрати часу. Витрати відповідача на правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. перевищують витрати позивача у 133.33%, (6 000,00/4 500 = 133.33%), хоча на думку позивача складання відзиву на позовну заяву та усна консультація відповідача займає значно менше часу чим аналіз документів та складання позовної заяви представником позивача. Також, представником відповідача не надано жодної платіжної інструкції про сплату гонорару від відповідача на користь представника Відповідача, а тому дана сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу – не підлягає задоволенню. Щодо доказів наданих представником відповідача: було зазначено, що відповідач/представник відповідача – доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву долучено не було (контр розрахунок, тощо..), а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. (а.с.43-44)
У відповідь на відзив, представник відповідача надав свої заперечення, де вказав, що сторона позивача акцентує увагу на застосуванні фіксованої процентної ставки в розмірі 1,99 % в договорі позики № 77312242 від 08.12.2021 та належним розрахунком заборгованості доданого до позовної заяви. Однак, позику надано відповідачу в сумі 11 386,00 грн. на 30 днів під 0,6965 % на день знижена процентна ставка згідно програми лояльності, тобто впродовж строку кредитування розмір відсотків який підлягав сплаті складає 2 379,10 грн. (11 386,00 грн. * 0,6965 % / 100 % * 30 днів). Вказаний розрахунок відповідає і додатку № 4 до позову, що долучено представником ТОВ «Деал Фінанс груп». Слід звернути увагу на те, що стороною позивача не спростовано протиправність нарахування відсотків після 07 січня 2022 року, а відтак плата за користування позикою підлягає стягненню лише впродовж тридцяти днів визначеної Договором та складає 2 379,10 грн. У відзиві на позовну заяву сторона відповідача повідомила, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн. З метою економії процесуального часу, вони вважають за необхідне долучити до матеріалів справи докази понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною відповідача. В постанові Об`єднаної палати Касаційної господарського суду від 22 січня 2021року у справі № 925/1137/19, як і в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 206/4841/20, висловлено правову позицію, за змістом якої при умові підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості – витрати за надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.(а.с.48-49) 
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про можливе часткове задоволення позовних вимог з таких підстав, а саме:
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджені матеріали справи у повному обсязі, а саме: 
Копію договору позики №77312242 (на умовах повернення позики в кінці строку позики)від 08.12.2021 року з якого слід, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит. За цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. За п.2.1 сума позики 11386 гривень За п. 2.2. Строк Позики 30 днів. За п. 2.3. Процентна ставка (базова) день 1,99 % (фіксована). Дата повернення позики 07.01.2022 року. Знижена процентна ставка0,6965% , Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день, 2,70% (не застосовується в період карантину). Орієнтовна реальна річна процентна ставка, 906,08%. Орієнтовна загальна вартість позики, 13765,10 гривень. За п.4. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики. За п.5. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: п.5.1. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» ( TM «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ТМ «MYCREDIT»), розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcii/ За п.5.2. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documentslicense/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Відповідно до п.12. Цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.(а.с.11)
Були досліджені «Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(а.с.11 зворотна сторона -14)
Копію довідки про ідентифікацію слід, що директор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Білан В.І. підтвердив про те, що відповідачка ОСОБА_1 ідентифікована товариством 08.12.2021 року шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису, а також за посередництвом системи BankID НБУ, «monobank». (а.с. 41).
Копію платіжної інструкції від 08 грудня 2021 року слід, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало ОСОБА_1 на платіжний інструмент НОМЕР_1 грошові кошти у розмір 11386 гривень (а.с.9, 11 зворотна )
На підтвердження здійснення вказаної вище транзакції, директором ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» Оксаної Губіної надано довідку від 12илютого 2026 року, згідно з копією якої означене товариство підтвердило прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої АРІ-інтерфейсу, ініціатором платіжної операції - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23 січня 2018 року, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції: дата: 08 грудня 2021 року, номер платежу: ace0e015-42bb-4e8e-b800-33defcccf8bd; сума: 11386 гривень; отримувач: Титечко Катерина – ЕПЗ номер НОМЕР_1 (а.с. 11 зворотна сторона).
На виконання ухвали Баришівського районного суду Київської області від 06 квітня 2026 року про витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку про рух коштів по картці № НОМЕР_2 , емітованої банком на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), згідно з якою ОСОБА_1 отримала на свій рахунок 08 грудня 2021року 11386 гривень (а.с.38-39).
Копію розрахунку заборгованості, наданого директором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Білан В.І., слід, що у відповідача ОСОБА_1 мається заборгованість за договором № №77312242 від 08 грудня 2021 року, що станом на 16 лютого 2026 року становить 11386 гривень – заборгованість за тілом кредит; 17673.35 гривень – сума заборгованості за процентами. (а.с.10 зворотна сторона ).
Копію договору факторингу № 025-040122 від 04 січня 2022 року слід, що ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» (фактор) та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт) уклали договір факторингу, стосовно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.(а.с.14 зворотна сторона-15)
Копію реєстру прав вимог № 100622 від 10 червня 2022 року слід, що клієнт ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав фактору ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» реєстр боржників, в якому за номером 10995 значиться відповідач ОСОБА_1 , договір № 77312242 від 08 грудня 2021 року, заборгованість за тілом кредиту становить 11386 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 17673.55 гривень, загальна заборгованість становить 29059.35 гривень. (а.с. 15 зворотна сторона)
Копію платіжних інструкції за №561 від 28 вересня 2022 року на суму 34000000тгривень, №562 від 28 вересня 2022 року на суму 30584000, №563 від 29 вересня 2022 року на суму 6715839.49 гривень стосовно яких ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» перерахував ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» грошові кошти згідно договору факторингу №025-040122 від 04 січня 2022 року.(а.с.16)
Копію № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року слід, що ТОВ «Деал Фінанс груп»(фактор) та ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» (клієнт) уклали договір факторингу, стосовно якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.(а.с.16-17)
Копію реєстру прав вимог № 05/112/25-01 від 05грудня 2025 року слід, що клієнт ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» передав фактору ТОВ «Деал Фінанс груп» реєстр боржників, в якому за номером 1042 значиться відповідач ОСОБА_1 , договір № 77312242 від 08 грудня 2021 року, заборгованість за тілом кредиту становить 11386 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами 17673.55 гривень, загальна заборгованість становить 29059.35 гривень.(а.с.17)
Копію розрахунку суми заборгованості ОСОБА_1 за договором № 77312242 від 08 грудня 2021 року, який наданий директором ТОВ «Деал Фінанс Груп» слід, що заборгованість за тілом кредиту становить 11386 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами: 17673.35 гривень, загальна заборгованість становить 29059.35 гривень (а.с. 6-7).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч. 1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Отже, як було встановлено судом відповідачка, отримавши кредитні кошти від первинного кредитодавця згідно договору кредиту № 77312242 від 08 грудня 2021 року зобов`язалася повертати їх з погодженими процентами за користування кредитними коштами, сторона позивача уклала договір факторингу з кредитором відповідача ОСОБА_1 , на підставі якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Як слід за ст. 1077 ЦК України, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За ст. 1078 ЦК України слід, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 512 ЦК України слід, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
З ст. 514 ЦК України слід, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
За ст. 1082 ЦК України слід, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції Верховного Суду України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «….боржник який не отримав повідомлення про передачу права вимоги інший особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору…..неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Отже як було встановлено судом відповідачка ОСОБА_1 уклала договір позики з первинним кредитором отримавши 11386 гривень строком на 30 днів процентна ставка 1.99%, свої зобов`язання по поверненню боргу не виконала у зв`язку з чим були нараховані проценти з урахування пролонгації нащо наполягає сторона позивача. Однак сторона відповідача не погоджується з такими вимогами і з цім погоджує суд, що в самому договорі не прописано випадок пролонгації. Пролонгація договору вказана у Правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на сайті первинного кредитора, підпису відповідачка свого під цими правилами не ставила і їх неможливо розцінювати як частину договору позики шляхом підписання електронним підписом. Згідно п.5.2 договору, де вказано, що позичальник до моменту підписання договору повинен вивчити його та правила надання грошових коштів у позику, їх зміст , суть, об`єм, зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору. В Правилах зазначена процедура та наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою(пролонгація) або застосування автопролонгації. Первинним позикодавцем не було передбачено окрему підпис яка б засвідчила, що позичальник особисто ознайомився з Правилами і це б було свідченням його обізнаності. Суд вважає з таких підстав, що нараховані проценти поза строками закінчення повернення кредитних коштів не правильним. В договорі вказано строк 30 днів , 79.30 гривень у грошовому обчисленні складає процентів в день, 30х79.30=2379 гривень. Розмір для стягнення боргових коштів складає 11386+2379 =13765 яке і підлягає стягненню з відповідачки. В іншій частині заявлених позовних вимог у сумі 15294гривень 35 копійок належить у задоволенні відмовити.
Крім того сторона позивача просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 гривень.
Стороною позивача були надані:
Договір №22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Деал Фінанс Груп» про надання юридичної допомоги.(а.с.18)
Копію витягу з Акту№8-ДІЛ від 16 лютого 2026 року приймання передачі правничої допомоги .(а.с.18 зворотна сторона)
Копію ордера на надання правничої допомоги ТОВ «Деал Фінанс Груп».(а.с.19)
Копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Ткаченко Ю.О.(а.с.19 зворотна сторона)
Копію платіжної інструкції про оплату наданої правничої допомоги з якої слід, що «Деал Фінанс Груп» оплатило послуги адвоката у розмірі 4500 гривень.(а.с.19)
З боку сторони відповідача були надані:
Договір про нарданя правничої допомоги №297-07 від 27 липня 2024 року укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатським об`єднання «Право, бізнес і фінанси» в особі голови об`єднання Драченко В.В..(а.с.30-52) 
Копію Акту №3 надання послуг (детальний опис робіт) від 27 квітня 2026 року вартістю послуг становить 5000 гривень.(а.с.53)
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
З правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19 слід, що витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі№ 301/1894/17.Також, Велика Палата Верховного Суду у своєї постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим.
Суд враховує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), принципу «pactasuntservanda» та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому уст. 43 Конституції України (відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі № 910/15191/19).
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки стороною позивача був сплачений судовий збір у сумі 2662.40 гривень було задоволено частина позовних вимог яка складається 29059.35 гривень позовних вимог задоволено 13765 гривень (13765х100%):29059.35=47.37%, судовий збір 2662.40 гривень задоволено 47.37%, (2662.40х47.37%):100%= 1261 гривень 17 копійок.
Отже було задоволено 47.37% позовних вимог правнича допомога заявлена стороною позивача 4500 гривень (4500х47.37%):100%=2131.65 гривень, що підлягає стягненню з відповідачки.
Стороною відповідача заявлена вимога про стягнення з сторони позивача за правову допомогу 5000 гривень (5000х47.37%):100%= 2368.50 гривень, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229,263-265 ЦПК України, ст.ст.205, 207,512,514, ч.1ст.526, ч.1ст.610, ст.626, ст.ст.638, ст.639, ч.1ст.1048, ст.ст.1052,1054,1077,1078, ч.1 ст.1082 ЦК України.

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» Велікданова Сергія Костянтиновича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРОПУ 44280974, місце знаходження:08205 місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ОТП Банк», КОД БАНКУ-300528) заборгованість за договором позики №77312242 в розмірі 13765 гривень з яких 11 386 гривень-сума заборгованості за основною сумою боргу; 2379 гривень –сума заборгованості за відсотками.
В іншій частині заявлених позовних вимог у сумі 15294 гривень (п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири ) гривень 35 копійок відмовити як необґрунтовано заявлену суму заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРОПУ 44280974, місце знаходження:08205 місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ОТП Банк», КОД БАНКУ-300528) понесені витрати по сплаті судового збору під час подачі позовної заяви до суду у розмірі 1261 (тисячу двісті шістдесят одна)гривень 17 копійок..
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРОПУ 44280974, місце знаходження:08205 місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ОТП Банк», КОД БАНКУ-300528) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2131(дві тисячі сто тридцять одна) гривень 65 копійок.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРОПУ 44280974, місце знаходження:08205 місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33, офіс 40/3, банківські реквізити: НОМЕР_4 відкритий в АТ «ОТП Банк», КОД БАНКУ-300528) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2368(дві тисячі триста шістдесят вісім)гривень 50 копійок.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Київського апеляційного суду.
Повне рішення складено 22 травня 2025 року.

Суддя Баришівського
районного суду       С. І. Чехов