Справа № 759/16676/25 суддя в І-й інстанції Кравець В.М.
Провадження № 33/824/2569/2026 суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
Іменем України

29 червня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15 липня 2025 року серії ЕПР1 № 392574, 03 липня 2025 року о 07 год. 30 хв. у місті Києві по вулиці Покотила, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотератія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18, у лікаря-нарколога та підтверджується висновком №003102 від 07 липня 2025 року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000.00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 22 квітня 2026 року  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу (вх. № 30127), а також 23 квітня 2026 року направив ідентичну апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку (вх. № 31683 від 28 квітня 2026 року), у якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити справу. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він перебував біля власного автомобіля та займався усуненням дрібної поломки. Автомобіль знаходився обабіч проїжджої частини, неподалік від будинку в якому мешкає водій, а саме: м. Київ, вул. Василя Доманицького, 4. Судом не було досліджено матеріали відеозапису з місця події. Оскільки ОСОБА_1 приймав медичні препарати, що включаються знеболювальні та заспокійливі, вони можуть містити допустиму кількість наркотичних речовин. Крім того, протокол складено через 12 днів після виявлення можливого правопорушення, що є порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду та вказує, що він є військовослужбовцем Національної гвардії України, перебуває на службі та виконує свої службові обов`язки. ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися власним часом або займатися справою, відмінною від службових обов`язків. З огляду на це, дотримання будь-яких строків, відмінних від строків виконання службових обов`язків, для військовослужбовця є неможливим. Судові повістки та виклики, котрі надсилаються за місцем реєстрації, не могли бути вручені ОСОБА_1 , оскільки він постійно перебуває в місці дислокації підрозділу. З тих же причин не було вручено оскаржувану постанову.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року з наступних підстав.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 258 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Судом встановлено, що 18 листопада 2025 року за відсутності ОСОБА_1 винесено оскаржувану постанову. Копія оскаржуваної постанови не була отримана ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. 
За таких обставин, право особи на апеляційне оскарження судового рішення має бути забезпечене шляхом поновлення пропущеного з поважних причин строку.
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме 03 липня 2025 року о 07 год. 30 хв. у місті Києві по вулиці Покотила, 5, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі КНП «КМНКЛ «Соціотератія» за адресою: м. Київ, вул. Відпочинку, буд. 18, у лікаря-нарколога. Стан сп`яніння підтверджується висновком 003102 від 07 липня 2025 року.
Відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкції (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що у працівника поліції виникає право візуально перевірити наявність ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у водія. Разом з тим, у разі наявності підстав вважати, що такі ознаки наявні, поліцейський пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу чи закладі охорони здоров`я, а водій зобов`язаний пройти такий огляд, для підтвердження чи спростування зазначених обставин.
Тобто, водій зобов`язаний пройти у встановленому законом порядку огляд, зокрема на стан наркотичного сп`яніння, незалежно від того вважає він наявними чи відсутніми підстави до такого огляду чи підстави до зупинки транспортного засобу.
Відеозапис, що міститься у матеріалах справи, відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винності ОСОБА_1  у його вчиненні. 
З наданого суду відеозапису вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля з відкритим капотом, біля якого перебував ОСОБА_1 та вказали на порушення ним правил дорожнього руху, а саме, проїзд на заборонений (червоний) сигнал світлофора. ОСОБА_1 , не заперечуючи факт керування транспортним засобом зазначив, що здійснив порушення, оскільки в автомобілі зіскочив трос газу і зараз він займається усуненням несправностей.
Поліцейський вказав ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан сп`яніння проведено у найближчому медичному закладі КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».
Заперечуючи щодо своєї вини у вчиненні даного правопорушення, ОСОБА_1 вказує, що він приймав медичні препарати, в які включаються знеболювальні та заспокійливі, вони можуть містити допустиму кількість наркотичних речовин. 
Апеляційний суд  вважає безпідставними такі твердження, оскільки підстави вважати невірними результати лабораторного дослідження біологічного середовища, які проведені в межах медичного огляду професійним лікарем, відсутні.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003102 від 07 липня 2025 року стороною захисту не спростовано.
Згідно з Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
В даному випадку, огляд особи на стан сп`яніння проводився лікарем-наркологом в закладі охорони здоров`я, лікарем було встановлено факт перебування в стані наркотичного сп`яніння. Жодних порушень порядку проведення такого огляду виявлено не було, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Не відповідність дати огляду 03 липня 2025 року, даті складання висновку 07 липня 2025 року та даті складання протоколу 15 липня 2025 року, в даному випадку пов`язана з відібранням в ОСОБА_1 біологічного матеріалу для дослідження, яке проводилось в лікарні певний час. Зазначене не ставить під сумнів достовірність і законність огляду, оскільки огляд лікарем як і відібрання біологічного матеріалу для дослідження проведено 03 липня 2025 року, тобто у день зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . 
До того ж, ще 03 липня 2025 року ОСОБА_1 було запрошено на 15 липня 2025 року до Управління патрульної поліції у м. Києві для складання протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить повідомлення про запрошення до підрозділу поліції та підпис ОСОБА_1 в його отриманні. Різниця дати проведення огляду з датою складання протоколу зумовлена також часом, необхідним для виклику особи, що притягується до адміністративної відповідальності до відділення патрульної поліції. 
Апеляційна скарга не містить інших доводів, які б вказували на незаконність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Крім того, у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи зазначене, місцевим судом було прийнято законне та обґрунтоване рішення щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованих мотивів прийнятого рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 18 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Повне судове рішення виготовлене 02 липня 2026 року.

Суддя В.О. Фінагеєв