Справа №522/1899/26-Е
Провадження №2/522/5450/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «СГ «ОБЕРІГ» грошові кошти в розмірі: 14.343,97 грн., з яких: - сума виплаченого страхового відшкодування, що підлягає оплаті Відповідачем в порядку регресу в розмірі 7.208,12 грн., - штрафні санкції, а саме: - інфляційні втрати в розмірі 1.681,44 грн.; - пеня в розмірі 4.951,42 грн.; - три відсотки річних в розмірі 502,99 грн., а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 022,50 грн. та судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2020 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Mazda 5, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 та TOYOTA YARIS, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків.
В судовому порядку Відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином було встановлено факт, що Відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків.
Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу Mazda 5, державний номер НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-200422867.
Враховуючи матеріали страхової справи, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування Позивачем шкоди третій особі за полісом страхування №EP-200422867 у зв`язку з пошкодженнями внаслідок ДТП транспортного засобу TOYOTA YARIS, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . За полісом страхування №EP-200422867 було передбачено суму франшизи (за ризиком нанесенню шкоди майну третіх осіб - 1.500,00 грн.), яку було утримано з кінцевого розміру страхового відшкодування до виплати. Належний кінцевий розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи до виплати склав 9.008,12 грн. Позивач, на виконання полісу страхування №EP-200422867, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третій особі за пошкодження транспортного засобу TOYOTA YARIS, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 9.008,12 грн., що підтверджується платіжними документами, які додано до позовної заяви.
Враховуючи винність Відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» отримало право звернутися до Відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі виплаченого страхового відшкодування.
24.06.2021 р. Відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів у розмірі 9.008,12 грн. Відповідачем було отримано надіслано вимогу Позивача. В результаті переговорів, Відповідачем було повністю визнано правомірність вимог ТДВ “СГ Оберіг” та погодження зменшення суми у розмірі 7.206,49 грн за умови її повного надходження, після чого Відповідач почав здійснювати оплату свого боргу. Зокрема, 03.04.2023, 31.05.2023, 08.09.2023 року Відповідач сплатила загалом на рахунок Позивача 1800,00 грн, а саме три платежі по 600 грн. Проте, з незрозумілих причин, Відповідач припинила сплачувати борг на користь Позивача. Станом на дату подання даної позовної заяви Відповідач сплатив на користь Позивача 1 800,00 грн., неоплаченою залишилась сума коштів у розмірі 9 008,12- 1 800,00 =7 208,12 грн.
Розрахунок штрафних санкцій проводився за період з 01.10.2023 по 27.01.2026.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, сповіщені про час, дату та місце судового розгляду належним чином. Представник позивача у позові просить розглянути справу за його відсутності. 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 28 травня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2021 р. у справі №523/91/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, які передбачені ст.ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до вказаної постанови суду, 24.12.2020р. о 16год. 00хв., в місті Одесі по вул. Вапняна 81, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МAZDA 5 державний номерний знак НОМЕР_5 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміни, з`їжджаючи з прилеглої території не переконалася, що це буде безпечно для інших учасників дорожнього руху, здійснила зіткнення з транспортним засобом TOYOTA BH2197АТ під керуванням ОСОБА_3 , чим порушила п.2.3.6, 10.1 ПДР. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом МAZDA 5 AA8555HO з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР.
Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг». Поліс діючий станом на 24.12.2020.
Власником автомобіля TOYOTA BH2197АТ на момент події є ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 27.06.2017 р., та яка звернулась до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ремонтної калькуляції власнику автомобіля TOYOTA BH2197АТ завдано збиток у розмірі 9 008,12 грн.
ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило обчислення суми належної до виплати в якості відшкодування Позивачем шкоди третій особі за полісом страхування №EP-200422867 у зв`язку з пошкодженнями внаслідок ДТП транспортного засобу TOYOTA YARIS, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 . За полісом страхування №EP-200422867 передбачено суму франшизи (за ризиком нанесенню шкоди майну третіх осіб - 1.500,00 грн.), яку було утримано з кінцевого розміру страхового відшкодування до виплати.
Належний кінцевий розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи до виплати склав 9.008,12 грн. На виконання полісу страхування №EP-200422867, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третій особі за пошкодження транспортного засобу TOYOTA YARIS, державний номер НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 , позивач здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 9.008,12 грн., що підтверджується платіжними документами, які додано до позовної заяви. 
ТДВ «СГ «Оберіг» направляло відповідачу вимогу (вих. 24991/24991/0 від 24.06.2021) про сплату суми, оскільки остання, який є винуватцем ДТП, яка відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до Гарантійного листа до досудової вимоги про виплату грошових коштів (Вих.№ 24991/24991/0 від 14.03.2023), в результаті переговорів, між ТДВ “СГ “ОБЕРІГ” та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 було повністю визнано правомірність вимог ТДВ “СГ “ОБЕРІГ” та висунуто пропозицію до ТДВ “СГ “ОБЕРІГ” щодо погодження зменшення суми такої вимоги та погодження графіку її оплати частинами, а саме:
1. ТДВ “СГ “ОБЕРІГ” та ОСОБА_1 погодили такий графік оплати заборгованості за вимогою: розстрочка на 12 місяців .Щомісячний платіж у розмірі 600,54 грн.
2. ТДВ “СГ “ОБЕРІГ” та ОСОБА_1 погодили суму вимоги до оплати в сумі 7.206,49 грн. (сім тисяч двісті шість грн. 49 коп.) за умови її повного надходження на розрахуноквий рахунок ТДВ “СГ “ОБЕРІГ” в строки та в розмірах, що передбачені графіком згідно п. 1 цього листа.
03.04.2023, 31.05.2023, 08.09.2023 року Відповідач сплатила загалом на рахунок Позивача 1800,00 грн, а саме три платежі по 600 грн.
Однак, відповідач вимогу в повному обсязі не виконав, грошові кошти не сплатив, що не спростовано стороною відповідача.
Приписами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції та який діяв на момент події).
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно пп. «в» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-IV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки згідно постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2021 р. ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, то відповідач, як особа, що відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду.
Щодо вимог про відшкодування 3% річних, пені та інфляційних втрат, завданих внаслідок несвоєчасного виконання грошового зобов`язання то суд зазначає наступне:
За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.
Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.
З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті625 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості перед позивачем, що виникла в результаті виплати страхового відшкодування. Таким чином, у порушення умов кредитних договорів, а також статей 509, 526, 626, 628 ЦК України, відповідач зобов`язання - не виконав.
Доказів зворотного відповідачем надано не було.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за регресною вимогою становить:
- основна сума боргу 7 208,12 гривень,
- інфляційні витрати 1 681,44 гривень за період з 01.10.2023 р. по 27.01.2026 р.,
- пеня – 4 951,42 гривень за період з 01.10.2023 р. по 27.01.2026 р. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ,
- 3% річних 502,99 гривень за період з 01.10.2023 р. по 27.01.2026 р..
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги.
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч.ч.1-2 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
У ч.1 ст.141 ЦПК України вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662,40 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції від 28.01.2026.
Враховуючи факт того, що суд встановив наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору.
Щодо витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.
16.07.2025 р. між ТДВ «СГ «Оберіг» та адвокатом Войціховським А.В. укладено Договір про надання професійної правової правничої допомоги.
Відповідно до Попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу вартість робіт становить 8 022,50 грн.
З Акту прийому-передачі наданих послуг адвокатом було виконано наступні роботи:
-ознайомлення та аналіз документів страхової справи – 1 год., 1 604,50 грн.;
-надання клієнту консультацій і роз`яснень з природу правових питань – 0,5 год., 802,25 год.;
-складання позовної заяви – 3 год., 4 813,50 грн.;
-підготовлення додатків, підписання та направлення всіх підготовлених документів до суду та іншим учасникам справи – 0,5 год., 802,25 грн., що в сумі складає 8 022,50 грн.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.
На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.
На думку суду, ознайомлення та аналіз документів страхової справи є одним із елементів процедури складання заяв по суті справи (позову, відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив), а тому, не підлягають окремій оцінці.
Послуга з надання клієнту консультацій і роз`яснень з природу правових питань є позасудовою, є виключної ініціативною клієнта, та за результатом вказаної послуги вирішується питання щодо ініціювання судового процесу або навпаки, тому підстави для відшкодування витрат за зазначену послугу відсутні.
Щодо витрат, пов`язаних зі складання та подання позову, то суд звертає увагу на те, що сама позовна заява не значна за обсягом, а складання такої заяви не вимагає значного проміжку часу, оскільки, за своєю формою та змістом така позовна заява є типовою.
Додатки до позовної заяви не містять будь-яких доказів, які б були отримані представником позивача самостійно, а тому, це дає підстави вважати, що адвокат не вчиняв будь-яких дій задля їх отримання.
Суд звертає увагу на те, що правовідносини які виникли між сторонами ґрунтуються на правовідносинах в сфері страхування відповідальності. Зазначена категорія справ характеризується низьким рівнем складності.
Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини характеризуються чітким правовим регулювання - це Цивільний кодекс України, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому, від представника позивача не вимагалося здійснення пошуку додаткового законодавства, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.
При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.
На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно відносини між кредитором та боржником.
Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що вартість послуги із складання позовної заяви, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості становить 4 000,00 гривень.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 гривень.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 16, 22, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг»» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатково. відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (код ЄДРПОУ: 39433769, адреса: м. Київ, вул. Васильківська, 14) суму відшкодування в порядку регресу в розмірі 14 343 гривень 97 копійок, з яких:
- основна сума боргу 7 208 гривень 12 копійок,
- інфляційні витрати 1 681 гривень 44 копійки,
- пеня – 4 951 гривень 42 копійки,
- 3% річних 502 гривень 99 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатково. відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (код ЄДРПОУ: 39433769, адреса: м. Київ, вул. Васильківська, 14) судовий збір в розмірі 2 662 гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатково. відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (код ЄДРПОУ: 39433769, адреса: м. Київ, вул. Васильківська, 14) витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 28 травня 2026 року.

Суддя          Р.Д. Абухін
28.05.2026