УХВАЛА

28 травня 2026 року
м. Київ

справа № 752/22739/24
провадження № 61-5674ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,
ВСТАНОВИВ:
27 квітня 2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дарницькогорайонного суду міста Києва від25 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року у вказаній справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 квітня 2026 року справу призначено судді-доповідачеві Тітову М. Ю., судді, які входять до складу колегії: Зайцев А. Ю., Коротенко Є. В.

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. ухвалою від 06 травня 2026 року залишив вказану касаційну скаргу без руху для сплати судового збору у розмірі 665,60 грн.

19 травня 2026 року на виконання вимог указаної ухвали заявниця подала до Верховного Суду квитанцію на підтвердження сплати судового збору.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2026 року (у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Тітова М. Ю.) справу призначено судді-доповідачеві Коротенку Є. В., судді, які входять до складу колегії:
Воробйова І. А., Зайцев А. Ю.

Вирішуючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_1 до свого розгляду, Верховний Суд вважає, що наявні підстави для залишення касаційної скарги без руху з наступних підстав.
Разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подала до Верховного Суду клопотання, у якому просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала 02 березня 2026 року, після чого, без будь-яких зволікань, звернулася до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги із заявою про надання правничої допомоги,оскільки є юридично необізнаною особою, яка не володіє спеціальними знаннями у сфері права, а відтак об`єктивно не мала можливості самостійно належним чином підготувати касаційну скаргу з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо її форми, змісту та обґрунтування. Водночас призначення адвоката відбулося лише 09 квітня 2026 року, тобто вже після закінчення строку на касаційне оскарження. Перше конфіденційне побачення з призначеним адвокатом відбулося 15 квітня 2026 року, під час якого було узгоджено правову позицію у справі та прийнято рішення про підготовку і подання касаційної скарги. Посилаючись на викладене, заявниця вважає, що причини пропуску строку є поважними, оскільки пропуск строку на касаційне оскарження обумовлений не бездіяльністю чи недбалістю з її сторони, а затримкою у призначенні адвоката системою безоплатної правничої допомоги.
На підтвердження викладених у клопотанні обставин заявниця додала до нього інформацію про відстеження поштового відправлення
№ R067109996456, копію заяви про надання безоплатної правової допомоги від 02 березня 2026 року, копію талону про прийняття заяви про надання безоплатної правової допомоги від 02 березня 2026 року та копію доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 09 квітня 2026 року.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Дослідженням документів у цій справі, які наявні в системі «Електронний суд», встановлено:
25 червня 2025року Дарницькийрайонний суд міста Києва постановив ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 залишив без розгляду;
не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу;
у тексті оскаржуваної постанови апеляційного суду, зокрема, вказано, що у судовому засіданні суду апеляційної інстанції приймали участь як заявниця, так і її представник;
повний текст постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року складений 17 лютого 2026 року;
згідно із супровідним листом Київського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року копію постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року було надіслано ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку. Відповідно до інформації про відстеження поштового відправлення R067109996456 ОСОБА_1 отримала копію оскаржуваної постанови 02 березня 2026 року;
копію постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року було надіслано представнику заявника - адвокату Андруцькій Г. О. засобами електронного поштового зв`язку. Згідно з карткою руху документу постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року доставлено до електронного кабінету адвоката Андруцької Г. О. в системі «Електронний суд» 20 лютого 2026 року (робочий день -п`ятниця).
Згідно із частиною сьомою статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
Згідно із статтею 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку (частини п`ята, шоста статті 124 ЦПК України).

Як вже зазначалося повний текст постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2026 року доставлено до електронного кабінету представника заявника - адвоката Андруцької Г. О. в системі «Електронний суд» 20 лютого 2026 року (робочий день - п`ятниця).

Таким чином, передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України 30-денний строк (з урахуванням дати отримання судового рішення та положень статті 123, частини третьої статті 124, частини шостої статті 272 ЦПК України) для заявниці сплив 23 березня 2026 року.

Разом із тим, касаційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду 27 квітня 2026 року, тобто більш ніж з місячним пропуском процесуального строку, встановленого частиною другою статті 390 ЦПК України, що унеможливлює застосування судом імперативних приписів частини другої статті 390 ЦПК України щодо обов`язкового поновлення учаснику справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України учасниками справи є сторони, треті особи.
Згідно з частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо строку на оскарження.
Правовий інститут строків звернення до суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин пропуску чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. 
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. При цьому під оцінку суду мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв тощо.
Близьких за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 9901/405/19.
На думку Верховного Суду, вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки їх не можливо кваліфікувати як такі, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу.
Отже, ОСОБА_1 , саме як учасник справи (заявниця), об`єктивно мала реальну можливість реалізувати свої процесуальні права на подання касаційної скарги.
При цьому суд касаційної інстанції приймає до уваги, що:
копію постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року було отримано заявницею (з урахуванням частини сьомої статті 272 ЦПК України) 20 лютого 2026 року, а не 02 березня 2026 року, як вона зазначає у клопотання про поновлення строку;
в апеляційній інстанції у заявниці був представник, про припинення повноважень якого ОСОБА_1 не зазначає та не підтверджує цього належними доказами;
заявниця у клопотанні про поновлення строку не зазначає причин того, чому, звернувшись до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (далі - Центр) із заявою про надання правничої допомоги ОСОБА_1 02 березня 2026 року, адвокат був їй призначений центром лише на початку квітня 2026 року, а не протягом 10 робочих днів, як було зазначено у талоні про прийняття заяви про надання безоплатної вторинної допомоги. Також заявниця не зазначає, чи зверталась вона до Центру або інших органів з відповідними скаргами після спливу 10 робочих днів з моменту прийняття від неї заяви про надання правничої допомоги;
заявниця у клопотанні про поновлення строку не зазначає причин того, чому після призначення Центром адвоката Тютюнника Г. В. (доручення від 09 квітня 2026 року № 4-26-2026-003453) касаційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від25 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду лише 27 квітня 2026 року. При цьому касаційна скарга підписана особисто заявницею, а у вказаному процесуальному документі не зазначений її представник - адвокат Тютюнника Г. В. Водночас будь-яких доказів того, що касаційна скарга була складена саме вказаним адвокатом, Матушинська Н. Ю. не надає.
Тому касаційний суд доходить висновку про неповажність наведених нею підстав для поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).
ЄСПЛ зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка і Шереметьєв проти України, № 17160/06 та № 35548/06, § 34).
Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).
У зв`язку з тим, що наведені підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, а особі, яка подала скаргу, надати строк для усунення недоліків, а саме: направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2025року та постанови Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 25 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко