УХВАЛА

23 червня 2026 року
м. Київ

справа №522/1126/26
адміністративне провадження №К/990/26343/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026 у справі №522/1126/26 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України,
УСТАНОВИВ:
Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило:
- продовжити строк затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 05.08.2026.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2026 Клопотання представника відповідача Казнєвського Владислава Олеговича про взяття на поруки ОСОБА_1 Громадською організацією «ФІКІР» залишено без задоволення. Позов задоволено частково. Продовжено строк затримання особи, яка представляється громадянином Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три місяці до 04.05.2026 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Рішення суду звернуто до негайного виконання.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2026 скасовано. Ухвалено у справі постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, 04.06.2026 Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області засобами поштового зв`язку подало касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 08.06.2026.
За правилами частини першої статті Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що в матеріалах справи відсутній документ про сплату судового збору.
Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем встановлена на рівні 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" станом на 01.01.2026 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 3328 грн.
Встановлено, що позов у цій справі заявлено у 2026 році суб`єктом владних повноважень, який містив одну вимогу немайнового характеру. 
Таким чином, судовий збір при поданні касаційної скарги сплачується у розмірі 6656 грн.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме: надання документа про сплату судового збору у визначеному Судом розмірі.
Реквізити для сплати судового збору:
УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;
код отримувача ЄДРПОУ: 37993783;
банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007;
код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";
призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".
Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026 у справі №522/1126/26 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
Ж.М. Мельник-Томенко
А.Г. Загороднюк 
 О.Р. Радишевська ,
Судді Верховного Суду