Справа №592/3258/26 	Головуючий у суді у 1 інстанції -  ОСОБА_1 	
Номер провадження 11-кп/816/903/26 	Суддя-доповідач -  ОСОБА_2  	
Категорія - 364 	  	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" травня 2026 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі: 
судді-доповідача - ОСОБА_3 , 
суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2026 року за № 12026205520000126 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2026 року, яким 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_10 ,
обвинуваченого – ОСОБА_9 ,
у с т а н о в и л а:
До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_8 , відповідно до яких:
- заступник керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_11 просить скасувати вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2026 року та ухвалити новий вирок, згідно з яким за ч. 2 ст. 389 КК України призначити ОСОБА_9 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_9 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. За правилами статей 71, 72 КК України до призначеного ОСОБА_9 покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2024 року у виді штрафу, яке ухвалою цього ж суду від 20 листопада 2025 року замінено на 240 годин громадських робіт, та остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 день. На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін;
- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 у зміненій апеляційній скарзі просить скасувати вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2026 року та ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до призначено судом першої інстанції покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 день та визначити в резолютивній частині вироку конкретний перелік обов`язків, які покладаються на засудженого, передбачені ст. 59-1 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу); 5) виконувати заходи, передбачені пробаційного програмою. В іншій частині вирок залишити без змін.
Вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання за цим законом у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. На підставі статей 71, 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2024 року, яке ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2025 року було замінено на 240 годин громадських робіт. Остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 день. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 визначено рахувати відповідно до ст. 49-2 КВК України.
На обґрунтування апеляційної скарги заступник керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_11 зазначає, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_9 покарання у виді пробаційного нагляду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, всупереч вимогам ч. 2 ст. 59-1 КК України не поклав на обвинуваченого передбачені законом обов`язкові до виконання обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 
Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилося у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню, а саме ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 обґрунтовує змінену апеляційну скаргу тим, що суд, ухвалюючи рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді пробаційного нагляду, всупереч вимогам ч. 2 ст. 59-1 КК України не визначив конкретний перелік обов`язків, які покладаються на засудженого, що є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.
Згідно з вироком суду першої інстанції, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2024 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень. У подальшому ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2025 року призначене покарання у виді штрафу було замінено на 240 годин громадських робіт.
05 грудня 2025 року засудженого ОСОБА_9 поставлено на облік у Сумському міському відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області.
30 грудня 2025 року ОСОБА_9 під підпис було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, про що свідчить власноруч підписана ним підписка. Під час ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання засуджений повідомив, що на даний час ніде не працює. Йому було роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 36 КВК України та ч. 2 ст. 38 КВК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначається органами місцевого самоврядування. 
Також засудженому було роз`яснено вимоги ст. 37 КВК України, згідно з якими засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. 
Крім того, засудженого було ознайомлено зі ст. 40 КВК України, а також роз`яснено, що є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт та які правові наслідки це тягне. 
30 грудня 2025 року ОСОБА_9 вручено направлення до Комунального підприємства «Сумикомунінвест» СМР, згідно з яким він повинен був приступити до відпрацювання громадських робіт із 31 грудня 2025 року.
21 січня 2026 року ОСОБА_9 з`явився до органу пробації та надав письмові пояснення у яких зазначив, що без поважних причин не з`явився за направленням до КП «Сумикомунінвест» СМР у період з 31 грудня 2025 року по 21 січня 2026 року. 
У зв`язку з цим 21 січня 2026 року на підставі письмових пояснень ОСОБА_9 було винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки доказів поважності причин неявки на відпрацювання ним надано не було. 
Того ж дня засудженому вручено повторне направлення до Комунального підприємства «Сумикомунінвест» СМР, згідно з яким він мав приступити до відпрацювання громадських робіт із 21 січня 2026 року.
Надалі, незважаючи на всі роз`яснення щодо наслідків ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт та отримане попередження, ОСОБА_9 знову продовжив ухилятися від виконання судового рішення та не з`являвся на відпрацювання громадських робіт.
Так, після вжиття уповноваженим органом з питань пробації заходів реагування, передбачених ч. 1 ст. 40 КВК України, засуджений повторно був відсутній на відпрацюванні громадських робіт, у зв`язку з чим 13 лютого 2026 року йому вдруге винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. Підставою для цього стала його відсутність на відпрацюванні громадських робіт у період з 22 січня 2026 року по 13 лютого 2026 року, оскільки поважних причин неприбуття на підприємство встановлено не було. Отже, згідно з інформацією КП «Сумикомунінвест» СМР, засудженим відпрацьовано 0 годин із 240 годин громадських робіт, призначених ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2025 року.
За встановлених обставин, суд кваліфікував дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Прокурор ОСОБА_10 вимоги апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 підтримала частково, а апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури - в повному обсязі; просила вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок.
Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував проти апеляційних вимог прокурорів та покладався на розсуд суду.
Заслухавши доповідь судді- доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_10 , думку обвинуваченого ОСОБА_9 , перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.
Обвинувальний акт та додані до нього матеріали стосовно вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, розглянуті судом першої інстанції відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Будь-яких порушень під час їх розгляду колегією суддів не встановлено, а тому, вказані обставини, як і доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 за обставин, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій, відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, в апеляційному порядку не переглядаються.
Доводи апеляційних скарг заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з ч. 1 ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
При цьому частиною 2 статті 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Із аналізу наведених положень закону України про кримінальну відповідальність убачається, що норми, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативними, а отже, покладення зазначених у ній обов`язків є обов`язком, а не правом суду при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду.
Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_9 та призначаючи йому покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду, не поклав на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, що є обов`язковим при призначенні цього виду покарання.
Крім того, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, на переконання колегії суддів, вплинуло і на правильність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 остаточного покарання за правилами статей 71, 72 КК України.
Зокрема, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_9 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 день за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2024 року, заміненого ухвалою цього ж суду від 20 листопада 2025 року на 240 годин громадських робіт, також не поклав на засудженого обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Відповідно до п. 4 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідність.
Враховуючи, що покладення обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, фактично погіршує становище обвинуваченого та свідчить про необхідність застосування більш суворого покарання, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Саме такий захід примусу із визначеними умовами його відбування буде законним, справедливим та відповідатиме меті покарання, а отже, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки у зміненій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить призначити остаточне покарання без урахування невідбутої частини покарання у виді штрафу за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2024 року, зміненого ухвалою цього ж суду від 20 листопада 2025 року на покарання у виді громадських робіт, що суперечить вимогам ст. 71 КК України, вимоги вказаної скарги підлягають частковому задоволенню. Водночас апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_8 слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись статтями 404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів 
у х в а л и л а: 
Апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити повністю, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 березня 2026 року, стосовно ОСОБА_9 , скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
На підставі статей 71,72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_9 покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуте ним покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 грудня 2024 року у виді штрафу, зміненого ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 листопада 2025 року на 240 годин громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік 1 день.
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення. 

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5