ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року
м. Харків
справа № 638/2191/25
провадження № 22-ц/818/146/26
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Мальованого Ю.М.
за участю секретаря судового засідання- Риндіч О.Б.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2025 року у складі судді Латки І. П., -
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача завдану шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 180378 грн, з яких 150378 грн - матеріальна шкода завдана внаслідок залиття квартири, 30000 грн - моральна шкода; покласти на відповідача судові витрати у розмірі 16797,92 грн, з яких 1803,78 грн – судовий збір, 14994,14 грн – інші судові витрати на проведення експертизи.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 червня 2024 року о 13 год 30 хв відбулося залиття холодною водою квартири АДРЕСА_1 , власником якої позивач, внаслідок чого майну завдано наступні пошкодження: на кухні залита стеля площею 1,5 м кв., піднявся паркет, на правій частині стіни відійшли шпалери на площі 2 м кв.; у ванній кімнаті деформований дверний отвір, на стелі видно сліди залиття площею 1 м кв.; залита підлога в коридорі.
Залиття відбулося з верхнього поверху, тобто з квартири АДРЕСА_2 . Власником квартири є ОСОБА_2 . 
Згідно з висновком експерта, складеного за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 19.12.2024 року, розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, станом на грудень 2024 року складає 150378 грн.
Крім того, як зазначає позивач, внаслідок залиття квартири він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, переніс емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови його життєдіяльності, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від нього додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль. Позивач наголошує, що в даному випадку моральна шкода полягає у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири. Саме через залиття квартири було порушено звичний та розмірений спосіб життя позивача, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання власного часу для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків залиття та пошкодження квартири, яка стала непридатною для проживання без проведення ремонту.
Позивач зазначив, що 09.01.2025 року ним було направлено на адресу відповідача письмову претензію про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в якій висловлено прохання сплатити ОСОБА_1 на банківський рахунок грошові кошти в сумі 150378 грн - матеріальної шкоди; та 30000 грн – моральної шкоди, проте відповідач дану претензію проігнорував, з невідомих підстав листа не отримав.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, грошові кошти у розмірі 150378,00 грн та 5000,00 грн – в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього грошові кошти в розмірі 155378,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1553,78 грн, інші судові витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 14994,14 грн, а всього судові витрати у розмірі 16547,92 грн.
Рішення обґрунтовано тим, що позивачем доведено факт завдання та розмір завданої майнової шкоди, протиправність дій відповідача, що призвело до залиття квартири позивача та причинний зв`язок між ними та завданою шкодою. Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок залиття належної йому квартири, компенсація моральної шкоди у такому розмірі буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно встановив обставини у справі та не надав належної оцінки наданим позивачем доказам та як наслідок зробив помилкові висновки про недоведеність позовних вимог. Справу розглянуто тільки на підставі наданих позивачем доказів, які не є належними. Суд безпідставно відмовив відповідачу у задоволені клопотань: про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного – рф; про закриття провадження у справі з підстави відсутності спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; про допит в якості свідка ОСОБА_2 ; про допит в якості свідка співробітника ОСББ «Культури -3» ОСОБА_7 ; про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні Відповідача ОСББ «Культури-3». Шкода, про яку заявляє позивач, була завдана не з її вини як власника квартири, а внаслідок чисельних обстрілів російською федерацією та прориву покрівлі будинку, що підтверджується актами від 17 липня 2023 року та актом від 10.03.2025 р. По даній справі ОСОБА_2 є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем є російська федерація в особі представницького органу Почесного консульства російської федерації в місті Харків. акт від 27.06.2024 року складено за відсутності Відповідачки ОСОБА_2 , не надано їй для ознайомлення, про що свідчить відсутність її підпису на акті. Акт про залиття квартири позивача, складений неналежним складом комісії, без участі співробітника із спеціальними знаннями - сантехніка та за відсутності власника квартири АДРЕСА_3 . Це ставить під сумнів його об`єктивність та допустимість, що має наслідком неможливість використання покладеного в основу позовних вимог акту про залиття, як належного доказу при розгляді даної справи судом. Матеріали позовної заяви не містять даних про місце проживання ОСОБА_1 у період військових дій у АДРЕСА_1 , як не містять будь-яких даних про відсутність в його квартирі АДРЕСА_1 слідів залиття, як він зазначає в позові 27.06.2024 року, які і могли виникнути саме під час ракетних обстрілів 17.04.2022 року та 16.07.2023 року. Про зазначене вище свідчить і звернення позивачем до адвоката для отримання правничої допомоги 16 травня 2024 року, тобто за місяць до зазначеного позивачем залиття у його квартирі. Тому суд першої інстанції безпідставно надав оцінку поданому ОСОБА_1 дефектному акту як належному та допустимому доказу заподіяння позивачу відповідачкою ОСОБА_2 майнової шкоди. Крім цього позивач не надав належних доказів на підтвердження обсягу ймовірно завданої його майну шкоди 27 червня 2024 року. Ремонт у квартирі Позивача не проводився понад 25 років, що може свідчити про природний знос приміщення, а не про наслідки ймовірного залиття.  
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення залишити без змін. Посилається на те, що суд повно та всебічно встановив обставини у справі, дотримався вимог процесуального та процесуального права і зробив обґрунтовані висновки про доведеність факту залиття належної позивачу кватири з квартири, що належить відповідачці. Факт залиття та розмір шкоди доведено відповідними документами. Доказів причинного зв`язку прориву покрівлі будинку АДРЕСА_4 внаслідок ракетних обстрілів російською федерацією та між реальним залиттям саме квартири АДРЕСА_5 , відповідачем надано не було доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно копії договору дарування від 23.07.2010 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 8800685 від 23.07.2010 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26956563 (а.с. 21-22, 23,24).
Згідно з копією дефектного акту 27.06.2024 року складеного комісією ОСББ «Культура-3» у складі: головуючого Трубаєва С.М. (голова правління ОСББ «Культурн-3»), членів комісії: Сідоволосої Т.Є. (керуюча справами ОСББ «Культури-3»), ОСОБА_8 (електрик), ОСОБА_7 (майстер по обслуговуванню будинків) відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 з квартири АДРЕСА_3 . При залитті постраждало на кухні залита стеля площею 1,5 м кв., піднявся паркет, на правій частині стіни відійшли шпалери на площі 2 м кв.; у ванній кімнаті деформований дверний отвір, на стелі видно сліди залиття площею 1 м кв.; залита підлога в коридорі. Висновки комісії – залиття відбулося з верхнього поверху, тобто з квартири АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_2 ); під час обстеження даної квартири було виявлено витікання холодної водопровідної води відбулося на з`єднанні водопровідної труби на кухні під мийкою. Подання холодної води до квартири було призупинено із зазначенням необхідності власнику квартири АДРЕСА_3 усунути дефект (а.с 26).
В матеріалах справи наявні світлин в яких зафіксовані завдані залиттям пошкодження квартири АДРЕСА_1 (а.с. 103-116).
За заявою ОСОБА_1 головним експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Кириленко С.А. 31 жовтня 2024 проведено експертне будівельно-технічного дослідження методом візуально-інструментального обстеження об`єкту в натурі та методом вивчення наданих на дослідження матеріалів, під час якого встановлено, що оздоблювальні покриття внутрішніх поверхонь стін, стель приміщень кухні, ванної мають сліди від залиття, характерні пошкодженням, що утворюються внаслідок попадання води (рідини) з вище розташованих приміщень, які мають вигляд патьоків та плям жовтого кольору. Внаслідок залиття пошкоджено шари штукатурного, шпаклювального опорядження та оздоблювального фарбування водоемульсійними сумішами вертикальних та горизонтальних поверхонь приміщень квартири. Місцями зазначене опорядження відшарувалося та потріскалося, гіпсокартон стелі кухні зіпсовано, мають іржаві плями та потьоки 
Згідно з висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» №7772 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 19.12.2024 розмір матеріальної шкоди, завданої власнику квартири АДРЕСА_1 внаслідок залиття, станом на грудень 2024 року складає 150378 грн (а.с. 27-33).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 411686558 від 05 лютого 2025 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 , є ОСОБА_2 (а.с. 25).
Згідно дефектних актів ОСББ «Культури-3» від 17.07.2023 та від 10.03.2025 – вбачається що з 24 лютого 2022 року до 17 липня 2023 року внаслідок чисельних обстрілів в результаті суттєвого пошкодження покрівлі над квартирою 21-22 призвело до залиття: в коридорі площею 7,4 кв.м залита стеля 1 кв.м, стіна 3 кв.м, піднявся паркет; на кухні площею 9,8 кв.м залита стеля 2.5 кв.м, стіна 4 кв.м, піднявся паркет (а.с. 124).
Зі змісту актів від 02.12.2022 та від 17.01.2023 комісійного обстеження об`єкта буд. АДРЕСА_4 , вбачається встановлення незначних пошкодження несучих та огороджувальних конструкцій внаслідок збройної агресії російської федерації (а.с.168-173). 
Листом ОСББ «Культури -3» від 19.03.2024 звернулось до Фонду енергоефетивності програми «Віднови дім» з метою фінансування будинку після ракетних обстрілів 17.04.2022. Зазначили, що частково усунили наслідки влучання снаряду в дах будинку (а.с. 167). 
В матеріалах справи наявні фото пошкодження покрівлі житлового будинку по АДРЕСА_4 (а.с. 176-196).
Листом від 16.10.2025 №9920-1-1803/9920-04 від 16.10.2025 Харківській регіональний центр з гідрометеорології на звернення адвоката Конопатського М. надав відповідь, про те що протягом доби 27 червня 2024 опадів не було (т.2 а.с. зворот 55).
Згідно довідки ГУ НА в Харківській області 21.10.2025 до ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області надійшов матеріал за фактом заяви ОСОБА_1 , щодо заяви ОСОБА_2 , яка при допиті в Харківському апеляційному суді в якості свідка пояснила, що на її думку дефектний акт від 27.06.2024 по факту залиття холодною водою 27.06.2024 квартири АДРЕСА_1 , було сфальсифіковано комісією ОСББ «Культури-3». 
В ході перевірки було встановлено, що в телефонній бесіді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили, що особисто перебували у квартирі АДРЕСА_3 при складанні дефектного акту. 
Майстер по обслуговуванню будинку ОСББ «Культура-3» ОСОБА_7 повідомив, що у вказаний час безпосередньо перебував у кв. АДРЕСА_3 в складі комісії, при складанні дефектного акту. Також останній повідомив, що в кв. АДРЕСА_3 проживає мати відповідача- ОСОБА_11 , яка особисто попросила його придбати матеріали для усунення витікання холодної водопровідної води та провести роботи по їх усуненню. Вказане підтвердила мати Відповідача – ОСОБА_11 . 
Також було опитано електрика ОСББ «Культура-3» ОСОБА_8 , який повідомив, що дефектний акт складався безпосередньо на місці залиття квартири « АДРЕСА_2 , де були присутні всі підписанти дефектного акту (т.2 а.с. 52).
Допитана в якості свідка в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснила, що в результаті обстрілів російської федерації було пошкоджено фасад будинку численними сколами по периметру будинку, вікна в квартирах та місцях загального користування , покрівлю будинку по АДРЕСА_6 у 2 під`їзді, №41-42 у 3 під`їзді, АДРЕСА_7 у 4 під`їзді, АДРЕСА_8 у 5 під`їзді. Пошкоджено звис, жолоб, решетування, пропалені частин даху, численні дірки від осколків по периметру криші (суттєві пошкодження 156 кв.м). Дрібні металові уламки. Дощова вода без контрольно потрапляла з лютого по вересень 2022 року у квартиру АДРЕСА_3 на четвертому поверсі, а потім ймовірно просочилася на третій поверх, що ймовірно спричини пошкодження майна позивача. На підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи наявні дефектні акти від 17.07.2023, 17.07.2023, 10.03.2025. Дефектний акт від 27.06.2024 складено без участі ОСОБА_2 . З позивачем протягом 10 років мала дружні стосунки, проте, 27.06.2024 ОСОБА_1 не зателефонував відповідачу, як власнику квартири, а звинуватив мати-відповідача ОСОБА_2 у залитті. В наслідок численних обстрілів житловий будинок був пошкоджений, а тому належний відповідач у цій справі є держава-агресор РФ, а не ОСОБА_2 . Заперечує проти дослідження відео наданого представником позивача, оскільки його було отримано в незаконний спосіб, незаконне потрапляння до квартири відповідачки ОСОБА_1 під виглядом сантехніка ніби - то за замовленням відповідачки, що не відповідає дійсності - має наслідком недопустимості та неналежності зазначеного відео як доказу, в тому числі і щодо доказового значення такого відео у період, значно пізніше, ніж події 27.06.2024. 
У судовому засіданні апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_9 , який є головою правління ОСББ «Культури-3». Свідок зазначив, що житловий будинок неодноразово зазнавав пошкоджень внаслідок військової агресії рф. При виявленні факту затоплення квартири АДРЕСА_9 присутнім не був, слідів залиття та пошкоджень квартири АДРЕСА_10 не бачив. Дефектний акт від 27.06.2024 був складений працівниками ОСББ, які були присутні у квартирах АДРЕСА_10 та АДРЕСА_9 , після чого ОСОБА_9 підписав зазначений акт, як голова правління ОСББ «Культури-3». Правдивість викладеної у дефектному акті інформації не підтверджував та не заперечував. Наполягав лише на тому, що своїм підписом засвідчив підписи інших членів комісії.
Свідок ОСОБА_10 , допитана у судовому засіданні апеляційної інстанції, пояснила, що прибула до квартири АДРЕСА_10 за заявою представника власника квартири ОСОБА_1 . Під час огляду квартири АДРЕСА_10 були виявлені сліди залиття. У ході огляду квартири АДРЕСА_9 було встановлено витікання холодної водопровідної води на кухні під мийкою. Інших причин та слідів, які могли б свідчити про інші джерела залиття квартири АДРЕСА_10 , виявлено не було. На момент прибуття свідка за адресою житлового будинку подачу холодної води було призупинено. Оскільки інших причин залиття квартири АДРЕСА_10 , окрім зазначених у акті, встановлено не було, свідок підписала дефектний акт від 27.06.2024.
Свідок ОСОБА_8 , допитаний у судовому засіданні апеляційної інстанції, пояснив, що у квартирах АДРЕСА_10 та АДРЕСА_9 ніколи присутнім не був. Разом з тим, будучи членом комісії ОСББ «Культура-3», підписав Дефектний акт від 27.06.2024.
У судовому засіданні апеляційної інстанції було досліджено відеофайли відвідування квартири АДРЕСА_3 за участю представника позивача ОСОБА_4 з приводу залиття що сталось після 27.06.2024. За змістом зазначених відеофайлів ОСОБА_8 був присутнім у квартирі АДРЕСА_3 у складі комісії та намагався встановити причини залиття. Одночасно кимось з членів комісії перевірений стан труб холодної води під мийкою, з посиланням на залиття від 27.06.2024 та наголошено на тому, що вода в цьому місці досі перекрита ( т.1 а.с.121-122).
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової ( матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Зазначене свідчить, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з частиною третьої цієї статті моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі № 753/15095/17).
Судовим розглядом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ( надалі Квартира АДРЕСА_11 ) належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Факт залиття 27 червня 2024 року квартири АДРЕСА_10 - 18 підтверджується дефектним актом від 27 червня 2024 року, складеним комісією у складі головуючого Трубаєва С.М. (голова правління ОСББ «Культурн-3»), членів комісії: Сідоволосої Т.Є. (керуюча справами ОСББ «Культури-3»), Фролова С.М. (електрик), ОСОБА_7 (майстер по обслуговуванню будинків), наданими позивачем фотографіями та висновком головного експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса».
Залиття відбулося з верхнього поверху, тобто з квартири АДРЕСА_2 ; під час обстеження даної квартири було виявлено витікання холодної водопровідної води відбулося на з`єднанні водопровідної труби на кухні під мийкою.
За змістом акту в результаті залиття водою квартири АДРЕСА_5 постраждала залита на кухні стеля площею 1,5 м. кв., піднявся паркет, на правій частині стіни відійшли шпалери на площі 2 м. кв.; у ванній кімнаті деформований дверний отвір, на стелі видно сліди залиття площею 1 м. кв.; залита підлога в коридорі.
Пошкодження майна позивача внаслідок залиття квартири 27 червня 2024 року підтверджується висновком експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження методом візуально-інструментального обстеження об`єкту в натурі, яким встановлено пошкодження майна позивача аналогічні тим, що встановлені ОСОБА_12 актом, та зазначено причину пошкодження – внаслідок залиття.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача про те, що дефектний акт від 27 червня 2024 року року є неналежним доказом наявності факту залиття квартири АДРЕСА_5 , з вини відповідача, оскільки вказаний акт загалом відповідає вимогам, встановленим законом, а саме в ньому зазначені: дата та місце складання, члени комісії, місце залиття, подія, що трапилась, наслідки залиття, причини залиття та залучення фахівця – майстра по обслуговуванню будинків, що також свідчить про дотримання встановленого законом порядку складання акту.
Вказане підтверджується, довідкою ГУ НП в Харківській області 21.10.2025 до ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області в якій вказано, що дефектний акт складався безпосередньо на місці залиття квартири АДРЕСА_2 , де були присутні всі підписанти дефектного акту, а також тим, що мати відповідача — ОСОБА_11 — особисто звернулася до майстра з обслуговування ОСББ «Культури-3» з проханням придбати необхідні матеріали для усунення витікання холодної водопровідної води та виконати відповідні ремонтні роботи.
Тобто, наданий позивачем акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані.
Доводи відповідачки про те, що акт залиття квартири складений за її відсутності та не містять підпису ОСОБА_2 не спростовують вказані в ньому обставини щодо фіксації факту залиття та не тягнуть за собою його недійсність.
Доводи апелянта, що залиття квартири відбулося не з вини ОСОБА_2 , а внаслідок російської військової агресії судова колегія відхиляє оскільки, дефектними актами підтверджено, що пошкодження та сліди залиття у квартирі відповідача виникли не пізніше 17 липня 2023 року, а залиття квартири відповідача в результаті обрілу відбулося у червні 2024 року. 
Надані відповідачем і дослідженні в суді апеляційної інстанції фото квартири АДРЕСА_3 не містять дату слідів залиття, тому не підтверджують посилання відповідачки на залиття її квартири в результаті пошкодження даху будинку, що в свою чергу мало наслідком залиття квартири позивача 27.06.2026 ( т. 1 а.с. 188 – 196). 
Крім того, покази свідків та надані відповідачем докази не містять відомостей, які б підтверджували пошкодження квартири відповідача чи даху будинку, що могло б стати причиною залиття квартири позивача.
У висновках акту комісійного забезпечення об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 02.12.2022 житлового будинку зазначено, що наявні незначні пошкодження несучих та огорожувальних конструкцій (потребує виконання робіт з поточного ремонту) (т. 1 а.с. 168-170).
У висновках акту комісійного забезпечення об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 17.01.2023 житлового будинку зазначено, що наявні незначні пошкодження несучих та огорожувальних конструкцій (потребує виконання робіт з поточного ремонту. Інженерні мережі та обладнання: дефектів або пошкоджень не виявлено (т.1 а.с. 171-173). 
При цьому, як вбачається з листа ОСББ «Культури-3» від 19 березня 2024 року, ОСББ власними силами частково усунуло наслідки «прильотів» та здійснило частковий ремонт покрівлі будинку. Доказів того, що після 17 липня 2023 року і до залиття квартири позивача 27 червня 2024 року відбувалося залиття квартири відповідача, матеріали справи не містять. Навпаки, у дефектному акті від 10 березня 2025 року зафіксовано такі пошкодження квартири відповідача, які аналогічні тим, що були зафіксовані 17 липня 2023 року, що свідчить про те, що в період з липня 2023 року до березня 2025 року, тобто і станом на 27 червня 2024 року, пошкодження квартири відповідача залишалися незмінними ( т. 1 а.с 124).
Згідно показань свідка ОСОБА_10 , членами комісії ОСББ «Культура-3» було проведено огляд Квартири АДРЕСА_11 , під час якого безпосередньо не було виявлено витікання холодної водопровідної води у місці з`єднання водопровідної труби на кухні під мийкою, слідів води також не було, проте зазначені в акті відомості свідок вважала правдивими, перекриття холодної води підтвердила. Інших причин та підстав пошкодження квартири АДРЕСА_10 під час огляду Квартири АДРЕСА_11 встановлено не було.
Судова колегія вважає суперечливими показання свідка ОСОБА_10 , яка одночасно і підтверджувала і спростовувала дані викладені у дефектному акті про залиття від 27 червня 2024 року, свідок ОСОБА_9 викладеної в цьому акті інформації не спростував, свій підпис в акті пояснив тим, що повністю довіряв іншим членам комісії, сумнівів у правильності зафіксованої в акті інформації у нього не виникло. Одночасно суд не сприймає показання ОСОБА_8 достатніми для спростування данних дефектного акту, тому що зазначений свідок заперечував своє знаходження в Квартирі АДРЕСА_9 – 22 27 червня 2024 року, проте не заперечував факт підписання ним дефектного акту та перекриття холодної води у Квартирі АДРЕСА_9 – АДРЕСА_12 в цей день. 
Отже показаннями допитаних в суді свідків та даними дефектного акту про залиття від 27 червня 2024 року підтверджено факт залиття квартири АДРЕСА_1 з причини витікання холодної водопровідної води на з`єднанні водопровідної труби на кухні під мийкою з квартири АДРЕСА_2 .
Згідно частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Розмір збитків, завданих внаслідок залиття квартири позивача, визначений Висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» №7772 та становить 150378 гривень та відповідачем не спростований.
Доказів на спростування відсутності протиправності та вини, а також розміру завданої позивачу майнової шкоди, відповідач ОСОБА_2 суду не надала, правом на призначення у справі судових будівельно-технічної та оціночної експертизи не скористалася. 
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Колегія суддів уважає, що розмір заявленої позивачем компенсації моральної шкоди відповідає засадам розумності і справедливості, глибині заподіяних позивачу моральних страждань та не спростований відповідачем. 
За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши факт залиття квартири відповідачем, причину та розмір завданої майнової та моральної шкоди, врахувавши, що відповідач не спростувала відсутність своєї вини у завдані шкоди та заявленого позивачем розміру завданої майнової та моральної шкоди, зробив обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ІІПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Авілової Олени Михайлівни, яка діє в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий          О.Ю. Тичкова

Судді           О.В. Маміна

Ю.М. Мальований