УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №276/1353/25 Головуючий у 1-й інст. БОБЕР Д. О. 
Номер провадження №33/4805/471/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Микитюка Віктора Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Микитюка Віктора Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2025 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Хорошівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 24.07.2025 о 11 год 23 хв в с-щі Хорошів, вулиця Героїв України, 119, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА SEPHIA, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри на обличчі. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотест Драгер 6810, а також проходження такого огляду в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП
Не погоджуючись із постановою судді місцевого суду, адвокат Микитюк В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях його підзахисного. 
В обґрунтування скарги захисник посилається на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що долучений до протоколу відеозапис не відповідає вимогам п.5 розділу ІІ Інструкції про застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року №1026, оскільки не містить фіксації руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинки працівниками поліції. Вказує, що з відеозапису службового автомобіля вбачається лише припаркований на зеленій зоні автомобіль ОСОБА_1 , який не рухався, тоді як сам факт керування транспортним засобом на відео не зафіксований. Крім того, звертає увагу на наявність перерви у відеофіксації між окремими фрагментами запису, під час якої, за твердженням захисника, ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що не керував автомобілем, а лише перебував у ньому, очікуючи на свого брата. Проте відповідний фрагмент відеозапису до матеріалів справи не долучений, а суд першої інстанції зазначеним обставинам належної оцінки не надав. Також звертає увагу, що після спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 , вважаючи складені щодо нього матеріали необґрунтованими, самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, за результатами якого слідів алкоголю в його організмі не виявлено. На думку захисника, за відсутності належних доказів керування транспортним засобом та перебування особи у стані сп`яніння висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є помилковим.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №401013 від 24.07.2025, вбачається, що 24.07.2025 о 11 год 23 хв в с-щі Хорошів, вулиця Героїв України, 119, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом КІА SEPHIA, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри на обличчі. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Алкотест Драгер 6810 та проходження такого огляду в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №401013 від 24.07.2025 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.07.2025 (а.с.8); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3, 5); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5301962 від 24.07.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.10); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.7); копією сетрифікату перевірки типу (а.с.6); відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної бодікамери поліцейських (а.с.12). 
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.
На наявних в матеріалах справи відеозаписах з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної бодікамери поліцейських об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Зазначені докази відповідають вимогам ст.251 КУпАП, є належними та допустимими, узгоджуються з іншими матеріалами справи, відображають перебіг подій, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому доводи апеляційної скарги про їх недопустимість є безпідставними. 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, як із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.
Відеозаписом підтверджено, що працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання складених процесуальних документів недопустимими доказами. 
Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а автомобіль перебував у припаркованому стані, були предметом дослідження суду першої інстанції, який надав їм належну оцінку, мотиви якої докладно викладені в оскаржуваній постанові. Підстав не погодитися з такими висновками апеляційний суд не вбачає, оскільки сукупність наявних у справі доказів та поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції підтверджують факт керування ним транспортним засобом за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, та не викликають обґрунтованих сумнівів у доведеності цієї обставини.
Відсутність відеофіксації подій у проміжок часу з 11 год. 24 хв. до 11 год. 31 хв. не спростовує висновків суду першої інстанції та не підтверджує доводів апеляційної скарги.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров`я, де було встановлено його тверезий стан, не мають правового значення для вирішення справи, оскільки такий огляд проведено не в порядку, визначеному ст.266 КУпАП, а тому його результати не спростовують факту відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на законну вимогу працівників поліції.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
Будь-яких переконливих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не надано.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Микитюка Віктора Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Хорошівського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич