ЄУН: 336/1334/26
Провадження №: 2/336/2039/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участі секретаря судового засідання Соколової А.К., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Фельського С.Л., відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 через свого представника адвоката Фельського С.Л. звернулась до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, розташована за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, кадастровий номер 2323986200:03:002:0013. Відповідачі є рідними братами померлого та спадкоємцями другої черги. Зазначає, що на початку 2023 року через обстріли позивачка разом з родиною виїхали з міста Запоріжжя до родичів у центральну Україну де і перебувала до смерті батька. З засобів масової інформації позивачці було відомо, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинився на час дії воєнного стану. Тому, здійснивши поховання батька ОСОБА_1 знов виїхала з м.Запоріжжя до своєї родини, розуміючи, що зможе оформити спадщину після закінчення воєнного стану. 22.12.2025 позивачка повернулась до м.Запоріжжя та вирішили оформити спадщину, звернувшись до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмітрієвої Н.П. 14.01.2026 нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із пропуском визначеного законом 6 місячного терміну для прийняття спадщини. Таким чином ОСОБА_1 пропущений строк на прийняття спадщини, у зв`язку із чим вона звернулась до суду. Вважає, що воєнний стан та постійна зміна законодавства є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини. 
Посилаючись на викладені обставини просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 02.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
22.04.2026 від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він зазначив, що не заперечує проти задоволення позову.
22.04.2026 від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій він проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутністю.
22.04.2026 від представника позивача – адвоката Фельського С.Л. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи та витребування спадкової справи. 
Ухвалою суду від 22.04.2026 клопотання позивачки про витребування доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Наталії Павлівни належним чином завірену копію спадкової справи №235/2025, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
13.05.2026 від приватного нотаріуса ЗРНО Дмитрієвої Н.П. на виконання ухвали суду надійшли матеріали спадкової справи, заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 . 
В підготовчому судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги визнали, просили задовольнити.
Представник позивача – адвокат Фельський С.Л. просив справу розглянути у підготовчому судовому засіданні. 
Позивач ОСОБА_1 підтримала свого представника, а також просила позов задовольнити. 
Враховуючи визнання позовних вимог обома відповідачами у справі, суд знаходить достатні підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні відповідно до вимог статті 200 ЦПК. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9). 
17.10.2020 ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , про що Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) складено відповідний актовий запис №3003 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.11).
ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 6,2800 га, розташована на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий №2323986200:03:002:0013, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.12). 
За життя спадкодавець ОСОБА_4 своїм майном не розпорядився. Зазначена обставина підтверджена інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.12.2025 №83697683 (а.с.55 зв.ст.).
22.12.2025 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвої Н.М. із заявою про видачу їй свідоцтва про праву на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.с.53).
22.12.2025 на підставі вищезазначеної заяви приватним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. зареєстровано спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 75045612 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а.а.55).
14.01.2026 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Дмитрієвою Н.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька – ОСОБА_4 , який постійно проживав на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для відмови стало те, що на день смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 була зареєстрована окремо від спадкодавця та не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст.1270 ЦК України, тобто вважається таким спадкоємцем, що спадщину не прийняв (а.с.13).
Відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є братами померлого ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.14) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с.15).
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).
Відповідно до частини першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). 
Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.2 ст.1262 ЦК України, у  другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. 
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
За змістом ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. 
Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Таким чином, ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.
Беручи до уваги вищенаведені норми, досліджені обставини справи, викладені у позовній заяві пояснення позивачки щодо причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, суд вважає, що зазначені обставини зумовили труднощі для позивачки щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав, а тому, суд визнає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті її батька ОСОБА_4 .
Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачки і визначення їй додаткового строку у три місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 141, 206, 259, 263, 264, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 додатковий строк протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А.Савеленко

04.06.26