ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року	справа № 380/15466/25	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як О.О., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Західвійськбуд" до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
в с т а н о в и в :
Державне підприємство Міністерства оборони України "Західвійськбуд" (адреса: вул. Київська,с. Малехів, Львівський р-н, Львівська обл., 80383; код ЄДРПОУ - 24308317) (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (адреса: вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; код ЄДРПОУ - 43968090) (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 25.03.2025 № 0/12651/13-01-04-08.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 04.04.2025 на адресу державного підприємство Міністерства оборони України «Західвійськбуд» надійшло податкове повідомлення №0/1265/13-01-04-08 щодо порушень строку зарахування податків до бюджету, а саме податку на додану вартість. Позивач вважає, що штрафні санкції за період до 25.03.2022 застосовано із порушенням та із пропуском строку давності, передбаченим статтею 102 Податкового кодексу України, а інші платежі Державним підприємством Міністерства оборони України «Західвійськбуд» здійснювались вчасно, відтак оскаржене податкове повідомлення - рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить позов задоволити повністю.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що підприємство було обізнано з вимогами Податкового кодексу України в частині своєчасності та повноти сплати ПДВ у визначені законодавством терміни, а також з порядком перерахування узгодженого грошового зобов`язання до бюджету. ДП МОУ «ЗАХІДВІЙСЬКБУД» не подано до податкового органу згідно п. 69.1 Закону України № 2260-ІХ «Заяву про відсутність можливість виконання податкового обов`язку». Наявність ухвали суду про відстрочення виконання судового рішення у справі № 813/708/18 не є і не може бути прирівняною до "Заяви про відсутність можливості виконання податкового обов`язку" у розумінні п. 69.1 Закону № 2260-ІХ. Судова ухвала про відстрочення не звільняє платника від обов`язку дотримання податкової дисципліни, зокрема: подання звітності, сплату поточних податкових зобов`язань, ведення податкового обліку, інформування ДПС про форс-мажорні обставини у встановленому порядку , а тому підстави для скасування оскарженого рішення відсутні.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до ІКС ДПС працівником структурного підрозділу територіального органу ДПС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом трьох днів з дати отримання такого документа. Тобто саме контролюючий орган зобов`язаний своєчасно переносити до ІКП інформацію з первинних документів та рішень, отже, технічні/організаційні затримки органів влади не можуть створювати негативних наслідків для платника. Таким чином посилання відповідача на те, що «наявність певної часової різниці між датою ухвали суду та її технічним відображенням у системі не свідчить про умисну бездіяльність або недбалість, а лише про адміністративно – процедурні особливості» не знаходить свого підтвердження, судові рішення ОСОБА_1 у справі №813/708/18 повинні були негайно передаватись на виконання працівнику структурного підрозділу територіального органу ДПС, яким податкове повідомлення рішення було сформовано.
Представник відповідача надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що у ході перевірки встановлено, що за рішенням суду про розстрочення/ відстрочення податкового боргу у справі №813/708/18 від 05.06.2019 платником не забезпечено своєчасне виконання графіку погашення податкового боргу. Граничним терміном сплати визначено 07.03.2020, однак фактичне погашення окремих сум відбулось із затримкою від 20 до 61 календарного дня. Зокрема, сума податкового боргу у розмірі 19 582,58 грн сплачена 26.03.2020 року із затримкою 20 календарних днів, у зв`язку з чим правомірно застосовано штраф у розмірі 5% на суму 979,13 грн. Аналогічно сума 5 239,00 грн сплачена із затримкою 24 календарні дні, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій у розмірі 261,95 грн. Інші платежі за вказаним рішенням суду сплачувались із затримкою понад 30 календарних днів, а саме від 42 до 61 дня, у зв`язку із чим контролюючим органом обґрунтовано застосовано штраф у розмірі 10% від погашеної суми податкового боргу. Перевіркою також встановлено численні випадки несвоєчасної сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за податковими деклараціями, поданими у 2020– 2024 роках. При цьому кількість днів прострочення у більшості випадків перевищувала 30 календарних днів, а окремі платежі були здійснені із затримкою понад 80 календарних днів, що свідчить про тривалий характер невиконання платником своїх податкових обов`язків. Наприклад, за декларацією №9054553368 від 17.03.2021 року окремі суми податкового зобов`язання були сплачені із затримкою 87, 99 та 115 календарних днів, у зв`язку із чим до платника правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 10% від відповідних сум податкового боргу.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, ухвалою судді від 04.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін, за наявними у справі доказами.
Ухвалою суду від 19.08.2025 клопотання представника відповідача про продовження строку для подання відзиву – задоволено та продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 08.09.2025 включно.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
Проведеною камеральною перевіркою встановлено, що Державним підприємством Міністерства оборони України "Західвійськбуд" порушено вимоги п. 57.1 ст. 57, п. 50.1 ст. 50, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме – порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій передбачених ст. 124 ПКУ/ таблиця 1, про що складено акт «про результати камеральної перевірки щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість (14010100)» від 07.02.2025 №5505/13-01-04-07/24308317.
04.04.2025 на адресу державного підприємство Міністерства оборони України "Західвійськбуд" надійшло податкове повідомлення — рішення від 25.03.2025 № 0/1265/13-01-04-08 щодо порушень строку зарахування податків до бюджету, а саме податку на додану вартість, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 142464,06 грн.
15.04.2025 року позивачем подано заперечення на акт перевірки. Однак, відповідачем заперечення залишено без задоволення.
22.04.2025 позивачем подано скаргу на спірне податкове повідомлення - рішення. Рішенням ДПС України від 18.06.2025 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення - рішення від 25.03.2025 №0/12651/13-01-04-08 без змін.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п.п. п.п. 14.1.152, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку визначеному цим Кодексом; погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу підтверджене відповідним документом.
За правилами п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та розмірі, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. п. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 75.1., п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Враховуючи положення наведених статей у сукупності слід дійти висновку, що під податковим обов`язком платника розуміється не виключно обов`язок зі сплати конкретного податку. Сплата податку є реалізацією основного обов`язку платника податків і може бути розглянута як податковий обов`язок у вузькому розумінні. Однак, податковий обов`язок у широкому розумінні включає в себе обов`язок з ведення податкового обліку; обов`язок зі сплати податків і зборів; обов`язок з подання податкової звітності. Податковий обов`язок у широкому розумінні можна диференціювати і за видовими обов`язками платника податків, що виникають щодо кожного податку чи збору. Сукупність подібних окремих обов`язків і складатиме комплекс податкових обов`язків платника податків або податковий обов`язок у широкому розумінні.
Податковий кодекс України визначає, що датою виникнення податкових зобов`язань є дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податковий кодекс України. В подальшому податкові зобов`язання відображаються у податковій декларації за звітний період і підлягають сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Податковий кодекс України для подання податкової декларації.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО, даних Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального та Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Предметом камеральної перевірки також може бути, зокрема: своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
За правилами п. 87.9 ст. 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Пунктом 124.1 ст. 124 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, розмір штрафної (фінансової) санкції встановлений у відсотках до погашеної суми податкового боргу, а тому сума штрафної санкції за порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобовязань, з урахуванням положень статті 124 ПКУ розраховується за період з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, і до дня фактичної сплати боргу (постанови Верховного Суду України у справах № 21-279а14, №813/6774/13а, № 813/6793/13-а.)
Специфіка застосування штрафної санкції відповідно до приписів статті 124 ПК України полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на сплачену узгоджену суму податкового зобов`язання, отже базою визначення суми штрафних санкцій є сума, яка фактично сплачена, а не сума податкового боргу, або сума грошового зобов`язання у повному обсязі. З урахуванням того, що обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафної (фінансової) санкції на підставі статті 124 ПКУ є сплата ним грошового зобов`язання або факт погашення податкового боргу, відлік строку давності для застосування штрафної (фінансової) санкції за порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання починається з дня, наступного за днем фактичної сплати такого грошового зобов`язання.
Аналіз чинного правового регулювання відповідальності за порушення строків сплати податків дає підстави для висновку, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф, є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.
Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (п.п.115.1 ст. 115). Таким строком є 1095 днів, початком відліку яких є дата сплати податкових (грошових) зобов`язань.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 у справі № 821/850/18. У зазначеній постанові Верховний Суд вказав на таке:
"Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду формує такий висновок: датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, визначений пунктом 102.1 статті 102 ПК України, як в частині проведення податковим органом камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання, так і застосування штрафних санкцій згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України за несвоєчасну сплату платником податків узгодженого грошового зобов`язання, - є дата фактичної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання. Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступає від висновку Верховного Суду, викладеного в постановах від 10.05.2018 у справі №820/3544/17, від 05.06.2018 у справі №824/760/17-а, від 02.10.2018 у справі №820/3543/17, від 05.07.2019 у справі №820/11541/13-а, від 29.01.2019 у справі №820/495/18, від 24.05.2022 у справі №280/928/20 про те, що нарахування штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, й відлік такого строку пов`язується не з днем фактичної сплати позивачем узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, а саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань".
Крім того, суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.11.2022 у справі №200/6441/20-а, де суд вказав на те, що аналіз чинного правового регулювання відповідальності за порушення строків сплати податків дає підстави для висновку, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф, є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом строку сплати узгодженого грошового зобов`язання. З останньої обчислюється тривалість прострочення, яка не повинна перевищувати 1095 днів до накладення штрафу.
Таким чином, виходячи з аналізу вказаних положень пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, юридичним фактом, з яким пов`язується відповідальність у вигляді штрафу, є сплата узгодженої суми грошового зобов`язання з простроченням, а розмір відповідальності залежить виключно від строку прострочення.
Водночас, суд вказує на те, що перебіг дії строку, визначеного статтею 102 Кодексу зупиняється на період з 18.03.2020 до 01.08.2023, враховуючи таке.
На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу (11 абзац пункту 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Кодексу).
Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.
Так, Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану дію пункту 52-2 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, при цьому ст. 102 доповнено п. 102.9: "на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".
Законом України від 30.06.2023 №3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності з 01.08.2023, пункт 102.9 статті 102 Кодексу виключено.
З урахуванням наведеного, камеральна перевірка своєчасної сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах контролюючого органу і контролюючий орган має право провести таку камеральну перевірку протягом 1095 календарних днів з дня фактичної сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання (з дня вчинення правопорушення) та після закінчення строку давності (1095 днів), який припадає на період дії воєнного стану, при цьому строки давності, визначені ст. 102 ПК України (1095 днів), збільшуються на весь період дії воєнного стану.
Таким чином, суд відхиляє посилання позивача на пропуск відповідачем строку для проведення камеральної перевірки як на підставу для визнання протиправним та скасування рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.02.2026 у справі №160/15129/24.
Водночас, позивач вважає, що на відповідно до п. 52-1 підрозд. 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчиненого протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються.
Суд вказує на те, що 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон № 533- IX).
У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:
«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:
порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;
відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;
порушення вимог законодавства в частині:
обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;
цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;
обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;
здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;
порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.
Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».
Суд вказує на те, що камеральною перевіркою встановлено порушення позивачем термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість.
Таким чином, санкції, накладені податковим повідомленням-рішенням від 25.03.2025 № 0/1265/13-01-04-08, є санкціями за порушення сплати податку на додану вартість, тобто застосування таких санкцій відповідачем є правомірним у зв`язку з тим, що дія мораторію на вказані порушення не поширюється.
Щодо покликань позивача на постанову КМ України від 27.06.2023 №651, суд такі відхиляє, оскільки відсутні докази подання позивачем до податкового органу згідно п.69.1 Закону України №2260-ІХ заяви про відсутність можливості виконання податкового обов"язку.
Щодо тверджень позивача про те, що інші платежі Державним підприємством Міністерства оборони України «Західвійськбуд» здійснювались вчасно, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідності до п. 36.1 ст. 36 Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з п. 31.1 ст. 31 Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Кодексу виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 Кодексу платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Кодексу платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.
Згідно з п. 87.9 ст. 87 Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. 
У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до п. 131.2 ст. 131 Кодексу при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку. визначеному цим пунктом. 
Згідно з п. 203.1 ст. 203 Кодексу податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Згідно з п. 203.1 ст. 203 Кодексу податкова декларація подається за базовий (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця:Відповідно до п. 203.2. ст. 203 Кодексу платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно з п. 124.1 ст. 124 Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені. застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: 
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; 
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Як встановив суд, кошти, які сплачувалися ДП «Західвійськбуд» зараховувались в рахунок погашення податкового боргу (по відповідним термінам сплати) з урахуванням черговості його виникнення.
Таким чином, вказаною нормою Податкового кодексу України визначено обов`язок податкового органу зарахування всіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Виходячи з аналізу вказаних правових норм ПК України, законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2025 у справі №380/8542/24.
З огляду на вищенаведене, судом відхиляються вказані доводи позивача.
Щодо тверджень позивача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Згідно із приписами п.100.1 ст.100 Податкового кодексу України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.
Таким чином, при розстроченні сплати податкового боргу фактично відбувається перенесення строку виконання платником податків податкового обов`язку.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Порядку № 422 надання розстрочок (відстрочок) грошових зобов`язань (податкового боргу) відображаються в ІКП як зменшення суми грошових зобов`язань (податкового боргу).
Відображення в ІКП чергової суми розстрочення (відстрочення) здійснюється шляхом використання облікових показників (операцій) щодо нарахування платежу згідно з графіком погашенням розстроченим (відстроченим) сум, передбаченим рішенням суду.
Погашення суми розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) здійснюється у загальному порядку погашення згідно черговістю виникнення.
Таким чином, при розстроченні сплати податкових зобов`язань (податкового боргу) відбувається зміна термінів сплати відповідних сум і, як наслідок, встановленим строком сплати сум зобов`язань є саме строк, визначений рішенням про розстрочення, а тому контролюючий орган направляє сплачені кошти на погашення зобов`язань згідно із черговістю настання строків сплати узгоджених грошових зобов`язань платника податків.
З аналізу приписів ст. 32 Податкового кодексу України вбачається, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі розстрочення або відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.
Суд зазначає, що ухвалення судом рішення про розстрочення сплати податкового боргу не змінює статус заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати цього боргу і таке правопорушення триває до часу погашення боргу у добровільному чи примусовому порядку.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 06.03.2019 у справі №2а-25767/10/0570, від 23.04.2019 у справі №808/8492/13-а.
Водночас, суд наголошує, що судове рішення, ухвалене в порядку статті 263 КАС України (в редакції, чинній на момент розстрочення), не може встановити інших строків сплати узгодженого податкового зобов`язання порівняно з тими, що визначені Податковим кодексом України. Судове рішення про розстрочення присудженої судом суми податкового боргу не змінює обсягу податкового обов`язку платника податку (у тому числі суми податкового боргу, а також розміру штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання), оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями. Обсяг податкового обов`язку, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства. Факт дотримання при цьому строків сплати, встановлених у судовому рішенні про розстрочення виконання рішення про стягнення податкового боргу, не впливає на порушення строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх.
Відтак, з урахуванням викладеного вище слід дійти висновку про те, що розстрочення виконання судового рішення не звільняє платника податків від відповідальності, визначеної законодавством.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.03.2018 у справі №813/708/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України “Західвійськбуд” (вул. Городоцька 224, м. Львів, 224, 79040; ЄДРПОУ 24308317) до бюджету з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, кошти за податковим боргом в сумі 412662 (чотириста дванадцять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 04 коп. Відстрочено виконання рішення про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України “Західвійськбуд” податкового боргу в сумі 412662 (чотириста дванадцять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 04 коп. строком на 1(один) рік.
Судове рішення набрало законної сили 03 травня 2018 р. 
Ухвалою від 06.03.2019 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 813/708/18 про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України "Західвійськбуд" податкового боргу строком на 1(один) рік.
Ухвалою від 13.03.2020 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 813/708/18 про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України “Західвійськбуд” податкового боргу строком на 1(один) рік.
Ухвалою від 12.05.2021 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 813/708/18 про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України “Західвійськбуд” податкового боргу строком на 1(один) рік.
Ухвалою від 27.04.2022 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 813/708/18 про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України “Західвійськбуд” податкового боргу строком на 1(один) рік.
Ухвалою від 28.04.2023 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 813/708/18 про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України “Західвійськбуд” податкового боргу строком на 1(один) рік.
Ухвалою від 17.04.2024 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2018 року у справі № 813/708/18 про стягнення з Державного підприємства Міністерства оборони України “Західвійськбуд” податкового боргу строком на 1(один) рік.
Відповідно до ст.256 КАС України, ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).
Відтак, відстрочка виконання рішення суду застосована у періоди: з 03.05.2018 по 06.03.2020; з 13.03.2020 по 13.03.2021; з 12.05.2021 по 17.04.2025.
Відтак, відстрочка виконання рішення суду не застосовувалась лиш у період з 07.03.2020 по 12.03.2020, з 14.03.2021 по 11.05.2021 та з 18.04.2025.
Згідно акту камеральної перевірки, в частині сплати податкового боргу по рішенню суду у справі №813/708/18 відповідачем не враховано періоди дії відстрочки виконання рішення суду частково, що стосується сум податкового боргу в розмірах 5239 грн, 19582,58 грн, 1000 грн, 9680,58 грн, 1000 грн, 20320,42 грн, 15514,42 грн, 21428,38 грн, 26333,38 грн. Тому неправомірно нараховано штрафні санкції в розмірі 9043,24 грн. В іншій частині щодо сплати боргу на виконання рішення суду в розмірі 2150,04 грн штрафні санкції застосовано правомірно, оскільки фактична сплата боргу відбулась поза межами строку відстрочення виконання рішення суду (а саме 23.04.2021, 07.05.2021).
З врахуванням вищенаведеного, спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним в частині нарахування штрафу в розмірі 9043,24 грн., в іншій частині винесене правомірно.
Часткове скасування податкового повідомлення-рішення із зміною ставки штрафу в межах однієї об`єктивної сторони, суб`єкта та об`єкта правопорушення не може розглядатися як втручання у дискреційні повноваження контролюючого органу або перебирання на себе його функцій. У даному випадку лише уточняється правильна кваліфікація діяння платника податків в межах одного складу податкового правопорушення та правильна ставка штрафної санкції. (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 08.05.2025 у справі №460/20441/23.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.03.2025 №0/12651/13-01-04-08 підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині застосування штрафних санкцій в сумі 9043,24 грн; водночас в іншій частині це податкове повідомлення-рішення є законним. 
Окрім того, суд звертає увагу, що в акті камеральної перевірки контролюючим органом надавалась оцінка наявності або відсутності обставин, що пом`якшують відповідальність. 
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З аналізу наведених вище правових норм слід дійти висновку про те, що сплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки є одним із елементів податкового обов`язку, який закріплений для усіх платників податку, незалежно від форм власності або специфіки діяльності. Тим самим у правовій державі закріплюється принцип рівності обов`язків таких суб`єктів господарювання перед державою та передбачуваності дій контролюючих органів за їх невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання). Невиконання (неналежне або несвоєчасне виконання) такого обов`язку утворює склад податкового правопорушення. 
На переконання суду податкове повідомлення-рішення від 25.03.2025 № 0/1265/13-01-04-08 винесено відповідачем із дотриманням вимог законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. 
Відповдіно до ч.3 ст.139 КАс україни, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Державного підприємства Міністерства оборони України "Західвійськбуд" до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Львівській області від 25.03.2025 №0/12651/13-01-04-08 в частині нарахування штрафу в розмірі 9043,24 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджтених асигнувань ГУ ДПС у Львіській області (ЄДРПОУ 43968090) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Західвійськбуд" (ЄДРПОУ 24308317) 193,80 грн сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна