ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 травня 2026 року	справа № 380/3696/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, зменшення основного розміру пенсії з 76% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідок від 14.07.2025 №1159/12/12225 та №1159/12/12226, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 перерахунок та нарахування заборгованості з 01.01.2020 по 31.12.2020 на підставі довідки від 14.07.2025 №1159/12/12225 та з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки від 14.07.2025 №1159/12/ НОМЕР_1 пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, виходячи з 76% сум грошового забезпечення, з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №380/15329/25 та з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги мотивовані протиправними діями відповідача, який, виконуючи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №380/15329/25, здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.02.2020 та з 01.02.2021 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.07.2025 №1159/12/12225 та №1159/12/12226 у розмірі 70%, а не 76% сум грошового забезпечення, та з обмеженням пенсії максимальним розміром. Позивач посилається на численні рішення судів, якими підтверджено його право на отримання пенсії у розмірі 76% сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, які мають преюдиційне значення для цієї справи, а також на правові позиції Верховного Суду, що визначають порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців.
Ухвалою судді від 09.03.2026 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 09.03.2026 та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку за допомогою сервісу «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву відповідач станом день розгляду справи не скористався, тому суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII у розмірі 76% від розміру грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком пенсії за вислугу років.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 у справі №380/19152/24 ІНФОРМАЦІЯ_1 виготовлено та направлено ОСОБА_1 та Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області довідки від 14.07.2025 №1159/12/12225 та №1159/12/12226 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 відповідно.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №380/15329/25, яке набрало законної сили 07.01.2026 за наслідками його перегляду Восьмим апеляційним адміністративним судом, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні з 01.02.2020 та з 01.02.2021 перерахунку та виплати пенсії на підставі вказаних довідок; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати позивачу з 01.02.2020 та з 01.02.2021 пенсію на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.07.2025 №1159/12/12225 та №1159/12/12226 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 та здійснити її виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.02.2020 та з 01.02.2021, проте обчислив основний розмір пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення, а не 76%, як отримував позивач, та обмежив підсумковий розмір пенсії максимальним розміром: з 01.02.2020 з 34570,81 грн до 16380,00 грн, з 01.02.2021 з 37334,20 грн до 17690,00 грн, що підтверджується копіями перерахунків пенсії.
17.02.2026 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з інформаційним запитом, в якому просив виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №380/15329/25, здійснивши перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2020 та з 01.02.2021 у розмірі 76% сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум.
Листом від 24.02.2026 №1300-0307-8/29301 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що рішенням №380/15329/25 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено зобов`язання щодо перерахунку та виплати пенсії у розмірі 76% сум грошового забезпечення з урахуванням довідок про грошове забезпечення станом на 01.01.2020 та 01.01.2021 без обмеження максимальним розміром.
Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір, суд керується таким.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон №2262-XII).
Згідно з частиною 3 статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Відповідно до положень статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років – 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я – 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років – 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Порядок проведення перерахунку призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій урегульований постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Порядок №45), а також постановами Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Відсотковий розмір пенсії при її призначенні визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових грошового забезпечення, на основі яких обчислюється пенсія, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Як видно з наведених норм, такі складові пенсії, як їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №Пз/9901/58/18). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 (провадження №11-198заі19) рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019 залишено без змін.
Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Виходячи із вказаної норми, при ухваленні рішення у цій справі судом враховуються правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні у зразковій справі №240/5401/18.
При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Отже, застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивача показника 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (передбаченого статтею 13 Закону №2262-XII у новій редакції) є протиправним, оскільки такий показник стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених. Крім того, законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Право позивача на обчислення основного розміру пенсії виходячи з 76% сум грошового забезпечення підтверджене такими судовими рішеннями, які набрали законної сили:
- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі №1.380.2019.003033, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 розмір пенсії виходячи із розрахунку 76% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 та здійснити виплату пенсії у цьому розмірі з 01.01.2018 із врахуванням раніше виплачених сум;
- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2021 у справі №380/5580/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2019 у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення;
- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2026 у справі №380/23170/25, яке набрало законної сили 17.02.2026, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2025 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №1159/12/9095 від 13.05.2025 у розмірі 76% сум грошового забезпечення;
- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі №380/23862/25, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.02.2023, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.01.2025, 01.03.2025, 01.12.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії виходячи з 76% сум грошового забезпечення.
Враховуючи частину 4 статті 78 КАС України, право позивача на основний розмір пенсії у розмірі 76% сум грошового забезпечення є встановленим вказаними судовими рішеннями і не підлягає повторному доказуванню при розгляді цієї справи.
Таким чином, дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 76% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідок від 14.07.2025 №1159/12/12225 та №1159/12/12226, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021, є протиправними.
Щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України гарантує громадянам право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII (у редакції, чинній до прийняття Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016) максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, не міг перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічне обмеження максимального розміру пенсії було встановлене і Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011.
Водночас Рішенням Конституційного Суду України у справі №1-38/2016 від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України №2262-XII зі змінами, а саме частини сьомої статті 43 у частині обмеження максимального розміру пенсії. Конституційний Суд України дійшов висновку, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, а обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії таким особам порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України №2262-XII, які визнано неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надав оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнав таким, що не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII. При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, тобто є одно предметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин, змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром військових пенсій.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, винесеній Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18, із посиланням на положення статей 1, 8 та 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи у національному законодавстві, наявності у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, а також у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17, від 14.05.2019 у справі №591/2109/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 у справі №813/678/18.
Зважаючи на викладене, до спірних правовідносин у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. Внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 до частини 7 статті 43 Закону №2262-XII зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження, оскільки відповідна норма визнана неконституційною і втратила чинність.
Суд також враховує, що обмеження максимального розміру пенсії позивача неодноразово було знято рішеннями судів, які набрали законної сили, зокрема:
- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.01.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2021, у справі №380/5577/20, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат;
- рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2022, у справі №380/5452/22, яким зобов`язано здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії з 01.04.2019, без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 76% сум грошового забезпечення;
- рішеннями Львівського окружного адміністративного суду у справах №380/14970/22, №380/12311/22, №380/12552/23, №380/12089/23, №380/29083/23, №380/5217/24, №380/5009/25, №380/23170/25, №380/1513/25, №380/23862/25, якими зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснювати перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за відповідні періоди без обмеження максимальним розміром.
У силу частини 4 статті 78 КАС України вказані обставини мають преюдиційне значення при розгляді цієї справи та не потребують доведення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, які є обов`язковими до виконання. Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Аргумент відповідача про те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №380/15329/25 на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено зобов`язання щодо перерахунку та виплати пенсії позивача у розмірі 76% сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, суд оцінює критично. 
Зазначене рішення зобов`язало відповідача перерахувати пенсію позивача на підставі оновлених довідок про грошове забезпечення, тоді як методика проведення такого перерахунку (зокрема відсоткове співвідношення основного розміру пенсії та відсутність обмеження максимальним розміром) визначається не цим рішенням, а Законом №2262-XII та правовими позиціями Верховного Суду й Конституційного Суду України, а також преюдиційними обставинами, встановленими в інших справах за участю тих самих осіб.
Таким чином, дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідок від 14.07.2025 №1159/12/12225 та №1159/12/12226 також є протиправними.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 №3-рп/2003 висловив правову позицію, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2020 по 31.12.2020 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.07.2025 №1159/12/12225 та з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.07.2025 №1159/12/12226 перерахунок та нарахування заборгованості пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, виходячи з 76% сум грошового забезпечення, з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №380/15329/25 та з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, доказів понесення інших судових витрати останнім не надано, то такі, в силу приписів ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 76% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідок від 14.07.2025 №1159/12/12225 та №1159/12/12226, виданих ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 та на 01.01.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (ЄДРПОУ 13814885) здійснити з 01.01.2020 по 31.12.2020 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.07.2025 №1159/12/12225 та з 01.01.2021 по 31.12.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.07.2025 №1159/12/12226 перерахунок та нарахування заборгованості пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) без обмеження максимальним розміром, виходячи з 76% сум грошового забезпечення, з урахуванням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29.08.2025 у справі №380/15329/25 та з урахуванням раніше виплачених сум.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя  Желік О.М.