Справа № 188/1198/24 
Провадження № 2/188/232/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року  Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Місюри К.В.
при секретарі Сахно А.А.
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцем в порядку спадкування за законом 

В С Т А Н О В И В : 

Позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 ,
що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 видане
виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Петропавлівського району
Дніпропетровської області 29.06.2006 року, актовий запис про смерть № 24.
На час відкриття спадщини ОСОБА_3 належав
житловий будинок, розташований за адресою : 
АДРЕСА_1 .
За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не
складав,отже спадкування після його смерті повинно відбуватися за законом.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 10.05.1963 року Петропавлівською селищною радою ОСОБА_3 , 1937 року народження уклав шлюб 10.05.1963 року із ОСОБА_4 , 1943 року народження, про що складено актовий запис № 9, яка після укладення шлюбу взяла шлюбне прізвище : « ОСОБА_5 ».
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого
02.03.1969 року Петропавлівською селищною радою ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , про що вчинено відповідний актовий запис № 4, батьками якого визначено : «батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_6 ».
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 13.05.1963 року Петропавлівською селищною радою ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 батьками якого визначено : «батько - ОСОБА_3 та мати — ОСОБА_6 ».
Враховуючи вищенаведені актові записи та вимоги Цивільного кодексу України, - спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 повинні бути його дружина : ОСОБА_6 та двоє рідних синів : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого повторно
06.01.2024 року Петропавлівським відділом державної реєстрацій
цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що вчинено відповідний актовий запис № 33.
Отже на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги після його смерті залишалися його двоє рідних синів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно довідки № 521 виданої 24.11.2023 року виконавчим комітетом
Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області померлий ОСОБА_3 , 1937 року народження, був зареєстрований та постійно проживав до моменту смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним у цьому господарстві були зареєстровані та проживали : син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невістка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , онук - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , син невістки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Отже обидва спадкоємці першої черги сини спадкодавця : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на день смерті спадкодавця були зареєстровані за однією з ним адресою та згідно з ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України є такими, що прийняли спадщину.
Інші особи зареєстровані за місцем проживання зі спадкодавцем на день його смерті не мають право на спадкування та не входять до кола спадкоємців першої черги.
Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. було заведено спадкову справу № 136/2019 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .
В межах спадкової справи 08.12.2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. було надано на його ім`я постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності спадкодавця. Отже на цей час він є спадкоємцем за законом на майно померлого ОСОБА_3 на законних підставах, але не може розпорядитися житловим будинком, в якому постійно проживає разом зі своєю родиною, на свій розсуд, так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на будинок, який є предметом спадщини.
Для визнання права власності на житловий будинок йому потрібно довести належність такого спадкового майна саме спадкодавцю.
В той же час згідно довідки колективного підприємства Павлоградського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 31.05.2019 року відповідно до якої визначено, що згідно рішення виконкому Петрівської сільської ради №40 від 19.09.1991 року про добровільний розподіл колгоспного двору, визнано право вланості на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 1/2 частина будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ? частина будинку.
Інформації про реєстрацію права власності за такими чотирма особами
БТІ не надано, тобто мається тільки певний розпорядчий акт без внесення такої інформації до реєстру згідно до чинного на той час законодавства, що не породжує юридичне право таких осіб на спадкове домоволодіння.
Позивач в судове засідання не з`явився , надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність , позов повністю підтримав , просив задовольнити.
Відповідач, не з`явився в судове засідання , надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність , позов визнав , не заперечує проти його задоволення на користь позивача.
Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 29.06.2006 року, актовий запис про смерть № 24, який доводиться позивачу та відповідачу рідним батьком , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 виданого 13.05.1963 року Петропавлівською селищною радою Дніпропетровської області та ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 виданого 02.03.1969 року Петропавлівською селищною радою дніпропетровської області.
На час відкриття спадщини ОСОБА_3 належав
житловий будинок, розташований за адресою : 
АДРЕСА_1 .
За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт не
складав,отже спадкування після його смерті повинно відбуватися за законом.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 10.05.1963 року Петропавлівською селищною радою ОСОБА_3 , 1937 року народження уклав шлюб 10.05.1963 року із ОСОБА_4 , 1943 року народження, про що складено актовий запис № 9, яка після укладення шлюбу взяла шлюбне прізвище : « ОСОБА_5 ».
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого повторно
06.01.2024 року Петропавлівським відділом державної реєстрацій
цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що вчинено відповідний актовий запис № 33. 
Отже на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги після його смерті залишалися його двоє рідних синів: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно довідки № 521 виданої 24.11.2023 року виконавчим комітетом
Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області померлий ОСОБА_3 , 1937 року народження, був зареєстрований та постійно проживав до моменту смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) за адресою: АДРЕСА_1 , та разом з ним у цьому господарстві були зареєстровані та проживали : син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , невістка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , онук - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , син невістки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Отже обидва спадкоємці першої черги сини спадкодавця : ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на день смерті спадкодавця були зареєстровані за однією з ним адресою та згідно з ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України є такими, що прийняли спадщину.
Інші особи зареєстровані за місцем проживання зі спадкодавцем на день його смерті не мають право на спадкування та не входять до кола спадкоємців першої черги.
Приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. було заведено спадкову справу № 136/2019 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .
В межах спадкової справи 08.12.2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Свириденко Л.В. було надано на його ім`я постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності спадкодавця. Отже на цей час він є спадкоємцем за законом на майно померлого ОСОБА_3 на законних підставах, але не може розпорядитися житловим будинком, в якому постійно проживає разом зі своєю родиною, на свій розсуд, так як у нього відсутній правовстановлюючий документ на будинок, який є предметом спадщини. 
В той же час згідно довідки колективного підприємства Павлоградського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 31.05.2019 року відповідно до якої визначено, що згідно рішення виконкому Петрівської сільської ради №40 від 19.09.1991 року про добровільний розподіл колгоспного двору, визнано право вланості на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 1/2 частина будинку, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ? частина будинку.
Інформації про реєстрацію права власності за такими чотирма особами
БТІ не надано, тобто мається тільки певний розпорядчий акт без внесення такої інформації до реєстру згідно до чинного на той час законодавства, що не породжує юридичне право таких осіб на спадкове домоволодіння.
Таким чином, позивач спадщину після смерті спадкодавця прийняв, але не може розпоряджатися даним майном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та неможливості їх оформлення через органи нотаріату.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Способами захисту суб`єктивних прав є закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника ( пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач надав достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтував свій позов. 
Також суд дійшов висновку про можливість звільнення відповідача від сплати судових витрат.
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.328,392 , 1268 ЦК України , суд –
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення належності спадщини спадкодавцю та визнання права власності на неї за спадкоємцем в порядку спадкування за законом задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . 
У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
 Суддя 	  К. В. Місюра