ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
19.05.2026	Справа № 910/12840/25	

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, 
справу № 910/12840/25
за позовом Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "Школа спорту";
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт";
про стягнення 249 725,00 грн. 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа "Школа спорту" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" про стягнення збитків на суму 249 725,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведення планового аудиту діяльності Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "Школа Спорту" встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" допущено завищення вартості будівельних робіт у розмірі 249 725,00 грн. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 позовну заяву Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи "Школа спорту" залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.
27.10.2025 до суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 20.10.2025.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2025 відкрито провадження у справі № 910/12840/25, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.
18.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" подало до господарського суду відзив на позовну заяву.
02.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" подало до господарського суду додаткові пояснення у справі, в яких заявник просив долучити до матеріалів справи висновок експерта № 3590 від 24.02.2026.
Суд вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Як було вище вказано судом, 18.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" подало до господарського суду відзив на позовну заяву.
За змістом ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
У відзиві, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" вказало, що ініціювало проведення комплексної будівельної експертизи виконаних робіт, однак станом на день подання цього відзиву висновок експерта не підготовлено, тому відповідний висновок буде надано суду одразу після його складання.
В свою чергу, 02.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" подало до господарського суду додаткові пояснення у справі, в яких заявник просив долучити до матеріалів справи висновок експерта № 3590 від 24.02.2026.
Однак, суд вказує, що за змістом ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як передбачено ч. 3, 4 вказаної статті, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
З наведеного вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт", враховуючи пропущенням ним строку на подання доказу, мало подати до суду клопотання про поновлення пропущеного строку на подання доказу та одночасно подати відповідний доказ.
Проте, у додаткових поясненнях у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" не просило суд поновити строк на подання висновку експерта № 3590 від 24.02.2026, а відтак у суду відсутні правові підстави для долучення вказаного доказу, оскільки строк на його подання був пропущений заявником, а відповідне клопотання про поновлення такого строку до суду не надходило.
При цьому суд звертає увагу заявника, що повідомлення у відзиві про ініціювання проведення ним комплексної будівельної експертизи виконаних робіт є лише повідомленням та не тягне за собою, як наслідок, автоматичне поновлення строку на подання такого доказу.
А відтак, суд приходить до висновку про відмову у долучення до матеріалів справи висновку експерта № 3590 від 24.02.2026 та врахування його при розгляді справи.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведення публічної закупівлі № UA-2024-10-28-015149-а-а1, між Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою "Школа спорту" (далі також - позивач, Замовник), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рем буд комфорт" (далі також - відповідач, Підрядник), як Підрядником, укладено договір від 03.12.2024 за № 79/12 на виконання робіт: «Капітальний ремонт приміщень спортивного призначення із влаштуванням найпростішого укриття за адресою: м. Київ, пров. І. Качуровського, 1 (код ДК 021:2015:454530007 - Капітальний ремонт і реставрація) (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника відповідно до проєктної документації, умов цього Договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи: «Капітальний ремонт приміщень спортивного призначення із влаштуванням найпростішого укриття за адресою: м. Київ, пров. І. Качуровського, 1 (код ДК 021:2015:454530007 - Капітальний ремонт і реставрація) (далі - Роботи), а Замовник (Позивач) - прийняти та оплатити Роботи в порядку та на умовах, передбачених даним Договором за об`єктом робіт, зазначеним у пункті 1.2 цього Договору (м. Київ, пров. І. Качуровського, 1).
Строк (термін) виконання Робіт: з дня укладення договору по 15.12.2025 року, але будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі (п. 2.1. договору).
Положеннями пункту 3.1. договору встановлено, що ціна договору визначається на підставі Договірної ціни з усіма розрахунками і становить 32 291 579,30 грн. (тридцять два мільйона двісті дев`яносто одна тисяча п`ятсот сімдесят дев`ять гривень 30 копійок).
Згідно положень пункті 4.3.8. та 4.3.9. договору, Замовник зобов`язаний приймати в установленому порядку виконані Роботи та своєчасно і у повному обсязі здійснювати оплату в порядку, визначеному договором.
Відповідно до положень пункту 10.1. договору, розрахунки за виконані Роботи здійснюються Замовником, зокрема, на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (Форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (Форми КБ-3).
Як передбачено п. 11.1. договору, Роботи виконуються Підрядником і приймаються Замовником згідно з Календарним графіком виконання робіт (Додаток 2 до даного Договору) та відповідно до умов цього Договору. Про закінчення Робіт Підрядник письмово повідомляє Замовника. 
У п. 11.2. договору сторони погодили, що по Мірі виконання Робіт, але не пізніше як протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після закінчення терміну виконання Робіт, визначеного в Календарному графіку виконання робіт, Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на Підрядника. Представник Замовника та технічного нагляду протягом 10 (десяти) робочих днів, перевіряє якість та обсяги виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань.
Замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання документів, зазначених у п. 11.2 цього договору, повертає Підряднику підписаний примірник або надає йому письмову мотивовану відмову від приймання виконаних Робіт. Усунення недоліків Підрядник здійснює власними силами та за власний рахунок. Після усунення Підрядником в повному обсязі недоліків та за відсутності зауважень, Замовник підписує вищезазначені документи (п. 11.3. договору). 
За змістом п. 11.4., 11.5. договору, до документів, визначених у пункті 11.2 цього договору, додається виконавча документація, завірені Підрядником копії документів (накладні, рахунки, сертифікати тощо), які підтверджують вартість та якість придбаних та використаних матеріалів, виробів і конструкцій для виконання Робіт. Приймання-передача завершених Робіт проводиться у порядку, встановленому Загальними умовами, іншими нормативними актами та цим договором.
Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 р., а в частині розрахунків - до повного виконання обов`язків Сторонами (п. 17.1. договору).
Позивач вказує, що на виконання договору, Підрядником виконано роботи на суму в розмірі 426 124,85 грн, які оформлені Актом приймання виконаних будівельних робіт від 09.12.2024 за № 1 (форма КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 09.12.2024 (форма КБ-3), та на суму в розмірі 490 462,25 грн, які оформлені Актом приймання виконаних будівельних робіт від 16.12.2024 за № 2 (форма КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 16.12.2024 (форма КБ-3), що в загальному становить суму у розмірі 916 587,10 грн. Замовником оплачено роботи на суму 916 587,10 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, однак, Замовнику стало відомо про те, що після проведення перевірки, з`ясувалося те, що інформація у документах форми КБ-2в не відповідає результатам перевірки у Аудиторському звіті, за результатами проведення та складення якого, Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) встановлено, що згідно актів форми КБ-2в допущено завищення вартості будівельних робіт на суму у розмірі 249 725 грн, про що складено звіт, зокрема: не виконані роботи, але зазначені в актах форми № КБ-2в - на суму у розмірі 134 103 грн. (стор. 23 Аудиторського звіту); завищення вартості, пов`язане з неправильним застосуванням РЕКНр - на суму у розмірі 7 790 грн. (стор. 23 Аудиторського звіту); завищення вартості через неправильне застосування коефіцієнтів, а саме: для урахування впливу умов виконання будівельних та монтажних робіт (Н15, Н16) - на суму у розмірі 107 832 грн. (стор. 24 Аудиторського звіту). 
З огляду на зазначене, позивачем пред`явлено відповідачу претензію стосовно відшкодування зазначених вище збитків (фінансових втрат), однак відповідачем не перераховано позивачеві 249 725 грн.
Наведене стало підставою для звернення до господарського суду із даним позовом, предметом якого є стягнення з відповідача на користь позивача 249 725 грн. збитків.
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що факт виконання Робіт підтверджується наданими позивачем суду наступними документами: актами за формою №КБ-2в від 09.12.2024 за № 1 і від 16.12.2024 за № 2, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 09.12.2024 та від 16.12.2024.
Також відповідач вказує, що позивачем визнано факт належного виконання відповідачем вказаних Робіт та їхнє прийняття без жодних зауважень і заперечень, шляхом підписання представником позивача та погодження технічним наглядом, вищевказаних Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат і Актів за формою №КБ-2в, а також копіями квитанцій на оплату позивачем, в межах погодженої ціни договору, вказаної вартості виконаних відповідачем та прийнятих позивачем Робіт.
Відповідач звертає увагу суду на те, що ним не отримувалось і позивачем не надавалось жодної вмотивованої відмови від прийняття виконаних відповідачем робіт.
За твердженнями відповідача, позивач визнав той факт, що ним у встановленому порядку проведено перевірку виконання робіт та їхню якість та обсяг, внаслідок чого без жодних зауважень та заперечень прийнято роботи, які відповідач виконав станом на грудень 2024 року у межах виділеного обсягу фінансування на проведення таких робіт.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
За приписами частин 1, 3 статті 180 ГК України, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 5 статті 180 ГК України, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частинами першою, другою, третьою статті 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.
Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.
Згідно положень ч. 1-4 ст. 844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов`язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов`язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.
Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Згідно із ч. 1-3 ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
При цьому абз. 2 ч. 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Як наслідок, перевірка фактичного обсягу виконаних робіт, які включені до акта, покладається на особу, що приймає роботи з боку замовника, під час підписання актів.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання договору, Підрядником виконано роботи на суму в розмірі 426 124,85 грн, які оформлені Актом приймання виконаних будівельних робіт від 09.12.2024 за № 1 (форма КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 09.12.2024 (форма КБ-3), та на суму в розмірі 490 462,25 грн, які оформлені Актом приймання виконаних будівельних робіт від 16.12.2024 за № 2 (форма КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт від 16.12.2024 р (форма КБ-3), що в загальному становить суму у розмірі 916 587,10 грн. 
Як передбачено п. 11.1. договору, Роботи виконуються Підрядником і приймаються Замовником згідно з Календарним графіком виконання робіт (Додаток 2 до даного Договору) та відповідно до умов цього Договору. Про закінчення Робіт Підрядник письмово повідомляє Замовника. 
У п. 11.2. договору сторони погодили, що по Мірі виконання Робіт, але не пізніше як протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів після закінчення терміну виконання Робіт, визначеного в Календарному графіку виконання робіт, Підрядник передає Замовнику Акт приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3. Зобов`язання по складанню усіх необхідних актів та довідок покладається на Підрядника. Представник Замовника та технічного нагляду протягом 10 (десяти) робочих днів, перевіряє якість та обсяги виконання робіт згідно представленого акту і підписує його в частині фактично виконаних робіт, в межах виділених бюджетних асигнувань.
Замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання документів, зазначених у п. 11.2 цього Договору, повертає Підряднику підписаний примірник або надає йому письмову мотивовану відмову від приймання виконаних Робіт. Усунення недоліків Підрядник здійснює власними силами та за власний рахунок. Після усунення Підрядником в повному обсязі недоліків та за відсутності зауважень, Замовник підписує вищезазначені документи (п. 11.3. договору). 
За змістом п. 11.4., 11.5. договору, до документів, визначених у пункті 11.2 цього Договору, додається виконавча документація, завірені Підрядником копії документів (накладні, рахунки, сертифікати тощо), які підтверджують вартість та якість придбаних та використаних матеріалів, виробів і конструкцій для виконання Робіт. Приймання-передача завершених Робіт проводиться у порядку, встановленому Загальними умовами, іншими нормативними актами та цим Договором.
Судом встановлено, що вказані акти та довідки підписані зі сторонами позивача без жодних зауважень чи застережень.
На підставі вказаних актів та довідок Замовником оплачено роботи на суму 916 587,10 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.
Отже, враховуючи приписи вищезазначених норм права, а також те, що позивач оглянув та прийняв за актами приймання виконаних робіт, які підписані та скріпленні печатками сторін без будь-яких зауважень і застережень виконані відповідачем підрядні роботи, обумовлені договором, суд дійшов висновку, що позивач погодився як з якістю таких робіт, так і з їх кількістю.
Мотивована відмова від приймання виконаних робіт з боку позивача в матеріалах справи відсутня. Водночас обсяг виконаних робіт погоджений сторонами та їх вартість повністю оплачена позивачем.
Враховуючи викладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, подані позивачем, суд дійшов висновку, що умови договору сторони виконали повністю і зауважень одна до одної з цього приводу у них не було.
Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 14 серпня 2019 року в справі № 910/13407/18 та від 22 жовтня 2019 року в справі № 922/59/19.
Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Аналогічні положення викладені у статтях 224, 225 Господарського кодексу України.
Застосовуючи дані статті, суду необхідно встановити усі чотири елементи складу цивільного правопорушення: 1) протиправна поведінка; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; 4) вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.
На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.
Оскільки між сторонами у справі було укладено договір, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримані ним як оплата виконаних за договором підряду робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору, а тому вони не можуть вважатися збитками та не можуть бути стягнуті, як на підставі частини 2 статті 224 Господарського кодексу України, так і на підставі частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України.
При цьому, суд зазначає, що акт ревізії - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки саме позивача, а не відповідача, а тому може нести негативні наслідки саме для Київського науково-методичного центру по охороні, реставрації та використанню пам`яток історії, культури і заповідних територій.
При цьому акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.
Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки, як вже зазначалося, є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.05.2018 у справі №922/2310/17 та у постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №922/59/19.
До того ж акт ревізії не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 Господарського кодексу України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.
В якості доказу завищення вартості виконаних робіт за вказаними вище договором позивач посилається на аудиторський звіт № 070-2-3-04/30 від 22.09.2025 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Суд вказує, що з огляду на Положення про Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради № 151/151 від 18.09.2014 (в редакції на час проведення перевірки), суд не може визнати такий звіт належним, допустимим та достовірним, в розумінні статей 73, 76-79 ГПК України, доказом на підтвердження завищення вартості виконуваних робіт на заявлену суму 249 725,00 грн, оскільки встановлені у звіті факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.
Отже, аудиторський звіт № 070-2-3-04/30 від 22.09.2025 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. 
Суд зазначає, що аудиторський звіт - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки.
При цьому акти ревізії та документальних перевірок не мають обов`язкового характеру та не можуть оспорюватися в суді.
Крім того, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати, у тому числі змінювати, припиняти частково або повністю зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними первинними документами (актами виконаних робіт).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 в справі № 21-237а13.
До того ж аудиторський звіт не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.
Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Тобто укладання сторонами у справі договору, дії сторін по виконанню їх умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.
Таким чином, обсяг прав, обов`язків та відповідальності сторін по справі мають врегульовуватися тими положеннями чинного законодавства, які визначають умови проведення підрядних будівельних робіт та договором.
Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати, оскільки за своїми правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась, тобто позивача у справі.
Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. 
Відтак акт ревізії фінансово-господарської діяльності сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором.
При цьому, суд зазначає, що зазначений аудиторський звіт може бути підставою для вжиття відповідних заходів реагування, у тому числі притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов`язання у межах господарсько-договірних відносин.
Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства "Миколаївська міська лікарня" Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Лідер" про стягнення 59 374,00 грн не підлягають задоволенню. 
З огляду на наведене, судовий збір покладаються на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. 
Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко