ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/14455/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24 червня 2025 року № 163750034111 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20 березня 2010 року по 25 травня 2010 року, а також зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період навчання з 01 вересня 1987 року по 19 липня 1988 року, період проходження строкової військової служби з 20 липня 1988 року по 25 травня 1990 року та період роботи з 08 серпня 1990 року по 26 квітня 2001 року, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 від 16 червня 2025 року.
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся з позовом до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в м.Києві) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 27.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи сторін
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на протиправність оскаржуваного рішення, яким йому безпідставно, як, на його думку, відмовлено у призначенні пільгової пенсії за наявності у нього необхідного загального та пільгового стажу, що надавав йому право на таке призначення.
Стверджував, що Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві безпідставно відмовило у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, не зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.09.1987 по 19.07.1988, від 20.07.1988 по 25.05.1990, від 08.08.1990 по 26.04.2001, та до загального трудового стажу період від 20.03.2010 по 25.05.2010.
Позичав наполягав на тому, що його пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 13 років 5 місяців років, а відповідно до законодавства необхідно лише 12 років і 6 місяців.
Позивач з 08 серпня 1990 року по 26 квітня 2001 року безперервно працював на посаді електрогазозварника, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданої 13 серпня 1990 року. Вказана професія включена до Списку Nє 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, яка була чинна на момент працевлаштування Позивача.
В період з 01 вересня 1987 року по 19 липня 1988 року позивач проходив навчання за денною формою у професійно-технічному училищі № 4 за спеціальністю «Електрозварник, газозварник». За результатами завершення повного курсу навчання йому було присвоєно кваліфікацію за відповідною професією.
Під час проходження навчання, а саме 30 травня 1988 року, позивач був призваний на строкову військову службу до лав Радянської армії, яку проходив до 25 травня 1990 року.
Позивач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві також не врахувало до страхового стажу період роботи на території російської федерації з 20 березня 2010 року по 25 травня 2010 року.
Позивач вважав, що період навчання у ПТУ № 4 з 01.09.1987 по 19.07.1988, період проходження строкової військової служби з 20.07.1988 по 25.05.1990, а також період роботи за професією електрогазозварника з 08.08.1990 по 26.04.2001— повинні бути зараховані до пільгового стажу відповідно до Списку № 2, як такі, що безперервно пов?язані з професійною діяльністю на шкідливих та важких умовах праці, а період з 20.03.2010 по 25.05.2010 - до загального трудового стажу.
Отже, Позивач досяг встановленого пенсійного віку відповідно до положень пункту 2 частини другої статті 114 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» — 55 років. Загальний страховий стаж Позивача становить 35 років, що підтверджується наявними документами. Крім того, пільговий стаж, обчислений за Списком №2, становить 13 років і 5 місяців, що відповідає вимогам законодавства для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
У зв?язку з цим ОСОБА_1 вважає, що має усі законні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.
Відповідач, ГУ ПФУ в м.Києві, не надав відзиву у справі. Письмових пояснень та заперечень проти позову також не подав. 
У той же час, на виконання вимог ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачем направлено до суду докази, зокрема документи, пов`язані з розглядом заяви ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії. 

Обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16 червня 2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України зі заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).
Заяву було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності. 
Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 24 червня 2025 року № 163750034111 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв?язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. 
ГУ ПФУ в м. Києві повідомило, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 35 років 0 місяців 15 днів, однак факт наявності пільгового стажу не підтверджено, оскільки не зараховано до пільгового стажу період роботи на робочому місці, яке було не атестовано за умовами праці. 
Зокрема, в обґрунтування прийнятого рішення відповідач вказав, що не враховує до пільгового стажу за списком №2 періоди роботи відповідно до довідки від 09.06.2025 року, виданої Публічним акціонерним товариством Укрнафта, з 08.08.1990 по 26.04.2001, оскільки робоче місце заявника за зазначені періоди відповідно до наказів про атестацію робочих місць не атестовано. 
Крім того, в переліку професій робочих місць за умовами праці для підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення посади електрогазозварника, зайнятого різаннями та ручним зварюванням, в переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням відсутня. 
22 липня 2025 року ОСОБА_1 повторно звертався до Пенсійного фонду України з аналогічною заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Цього разу розгляд заяви здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.
ГУ ПФУ в Житомирській області Рішенням за аналогічним номером від 30.07.2025 року відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком. Обґрунтування рішення викладено аналогічно попередньому. 
Рішення ГУ ПФУ у Житомирській області позивач в цій справі не оскаржував. 

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV), пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно частини першої статті 26 Закон №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XI (далі Закон №1788-XI) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року №1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
В силу пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637(далі - Порядок №637).
Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Висновки щодо правозастосування
Оскаржуване у цій справі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24 червня 2025 року № 163750034111 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 грунтується виключно на двох аргументах: відсутність доказів атестації робочого місця, що про нього позивач стверджував як про роботу зі шкідливими умовами праці, що дає право на зарахування пільгового стажу; відсутність в переліку професій робочих місць за умовами праці для підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення посади електрогазозварника, зайнятого різаннями та ручним зварюванням, в переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням.
Оцінивши докази у цій справі, суд прийшов до висновку, що обидва ці аргументи не підтверджуються документально, спростовуються доказами, що безпідставно не враховані відповідачем, і фактично є свавільними.
Зокрема, аргумент про відсутність доказів атестації робочого місця спростовується в повному обсязі матеріалами адміністративної справи. 
З 08 серпня 1990 року по 26 квітня 2001 року, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивач безперервно працював на посаді електрогазозварника (а.с. 20 - 21). 
У трудовій книжці міститься запис про те, що за результатами атестації робочих місць професія електрогазозварника підтверджує право працівника на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.20). Даний запис містить посилання на накази з номерами та датами їх видачі. 
Факт роботи позивача на Полтавському тампонажному управлінні виробничого об`єднання «Укрнафта» в період роботи позивача з 08.09.1990 по 26.04.2001 також підтверджений довідкою про підтвердження трудового стажу виданою ПАТ «Укрнафта» від 09.06.2025 року (а.с. 27). 
В довідці підтверджено посаду та характер виконуваних робіт. В додаткових відомостях зазначено, що атестація робочих місць проводилась у 1994 році (нак. №96 від 08.06.1994) – первинна, у 2000 році (нак. №25 від 17.02.2000).
Крім того, позивачем додано і копії самих наказів про результати атестації робочих місць за умовами праці, а також висновок експертизи якості проведення атестації робочих місць за умовами праці від 13.03.2000 року (а.с. 44-57).
Зазначені докази перебували у розпорядженні відповідача, що підтверджується тим, що відповідач надав копії цих документів у електронному кабінеті ЄСІКС «Електронний суд», виконуючи вимоги ухвали суду про надання доказів, на підставі яких приймалося оскаржуване рішення. 
Отже, робоче місце, праця за яким з 08.08.1990 по 26.04.2001 року надавала право на віднесення відповідно стажу до пільгового, було атестованим, це підтверджується документально та мало бути враховано. 
Аргумент відповідача про відсутність в переліку професій робочих місць за умовами праці для підтвердження права працівників на пільгове пенсійне забезпечення посади електрогазозварника, зайнятого різаннями та ручним зварюванням, в переліку посад з пільговим пенсійним забезпеченням - не ґрунтується на законі і є явно протиправним. 
Вказана професія включена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня1994 року № 162, яка була чинна на момент працевлаштування Позивача. 
При цьому, згідно з роз`ясненням по застосуванню Списків, правом на пільгову пенсію користувалися електрозварники ручного зварювання, цими ж пільгами користувалися електрозварники на напівавтоматичному та автоматичному зварюванні під шаром флюсу.
Згідно розділу XXXIII Списку №2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та від 11.03.1994 №162, право на пільгову пенсію мають: газозварники, електрозварники ручного зварювання, електрозварники, на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрогазозварники зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини нижче 3 класу небезпеки.
Вищенаведене дає суду підстави для висновку про те, що робота позивача на посадах електрозварника, газозварника, електрогазозварника та газоелектрозварника була передбачена Списками №2, чинними у період роботи на цих посадах, й відносилась до посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведено й у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №178/611/17.
З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду у м.Києві та наявність підстав для його скасування. 
Таким чином, суд задовольняє відповідну позовну вимогу. 
Інша ж позовна вимога про застосування засобу захисту порушеного права, на думку суду, підлягає тільки до часткового задоволення. 
Зокрема, досліджений вище період, з 08.08.1990 року по 26.04.2001 року, на підставі описаних вище доказів, підлягає врахуванню до пільгового стажу за списком № 2. 
Зарахування цього стажу до пільгового є способом дій відповідача, від якого той безпідставно ухилився, не маючи жодної дискреції. Відповідно, суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду у м.Києві зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 08.08.1990 року по 26.04.2001 року до пільгового стажу за списком №2.
У той же час представник позивача у відповідній позовній вимозі, крім стажу за період роботи в ПАТ "Укрнафта", просила також зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 20.03.2010 року по 25.05.2010 року; зарахувати до пільгового стажу за списком №2 період навчання з 01.09.1987 року по 19.07.1988 року, період проходження строкової військової служби з 20.07.1988 року по 25.05.1990 року, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . 
З даного приводу суд зазначає, що за матеріалами справи, текстами оскарженого рішення та за будь-яким документом, наявним у цій адміністративній справі, відповідач не відмовляв ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 20.03.2010 по 25.05.2010 року та не відмовляв у зарахуванні до пільгового стажу за списком №2 періодів навчання та періоду проходження строкової військової служби. Зазначений стаж у цій справі не є спірним. Більше того, за документами, наданими відповідачем до електронного кабінету ЄСІКС "Електронний суд", зазначені періоди враховані до стажу ОСОБА_1 . Представником позивача у позовній заяві також наведена група аргументів щодо протиправності неврахування до стажу позивача періодів роботи на території Російської Федерації. 
Суд зазначає, що за матеріалами справи такі періоди роботи взагалі не досліджувалися та не фігурували у рішеннях органів Пенсійного фонду України щодо позивача. 
Отже, всю цю групу аргументів представника позивача суд оцінює як необґрунтовану, наведену у позові безпідставно, без будь-якого зв`язку з матеріалами справи. У задоволенні позовної вимоги про зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 всієї решти періодів, зазначених вище, суд відмовляє. 
Задля захисту порушеного права ОСОБА_1 суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.06.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду. 
Висновки суду, які підлягають врахуванню при повторному розгляді зазначеної заяви, полягають у тому, що стаж роботи ОСОБА_1 за період з 08.08.1990 року по 26.04.2001 року підлягає врахуванню до пільгового стажу за списком №2, з урахуванням наявності доказів атестації робочого місця та з урахуванням віднесення роботи, яку виконував позивач, до переліку, який дає право на зарахування стажу до пільгового. 

Розподіл судових витрат
Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн.
З огляду на ухвалення судом рішення про задоволення основної позовної вимоги, необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Також стороною позивача заявлено вимогу про компенсацію на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 гривень. 
Вказані витрати підтверджені у матеріалах адміністративної справи документально. Зокрема, представником позивача надано платіжні інструкції про сплату ОСОБА_1 на користь Адвокатського об`єднання "Захист" 7500 гривень. Надано також договір про надання правової допомоги та акти приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги. 
Суд не вважає суму витрат на професійну правничу допомогу співмірною зі складністю цієї справи. Крім того, суд вказує на те, що представником позивача допущено неякісний збір та виклад аргументів, які не пов`язані з матеріалами справи взагалі. 
Однак, враховуючи численні позиції Великої палати Верховного суду, за відсутності відзиву відповідача та клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, за відсутності будь-яких заперечень відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, суд не має іншого рішення, окрім як стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу в повному обсязі. 
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24 червня 2025 року № 1637500341 11 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період роботи з 08 серпня 1990 року по 26 квітня 2001 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16 червня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн та витрати на правову допомогу у загальній сумі 7 500, 00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий суддя	 	І.С. Шевяков