Справа № 337/1461/24
Номер провадження 2/337/1197/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Кожевник С.В., за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 – адвоката Уткіна О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2024 року концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Прокоп`євої Т.О. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь концерну заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2021 року по 31.12.2023 року на загальну суму 31518,61 гривень, а також – судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
В обґрунтування позову вказано, що не зважаючи на відсутність письмово укладеного договору між споживачами та концерном, останній здійснював під час виникнення спірних правовідносин у період з 01.09.2021 року по 31.10.2021 року та продовжує надавати за адресою місця реєстрації відповідачів: АДРЕСА_1 , – послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які ними споживались без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. 
Згідно п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, які діяли під час виникнення спірних правовідносин з 01.12.2018 року по 31.12.2021 року, вказано, що Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
З 01.11.2021 року між концерном та відповідачами укладений типовий індивідуальний договір №63503059 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води.
На виконання вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальних послуг. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних житлових будинків. 
У зв`язку з цим позивач вважає, що між ним та відповідачами склалися фактичні договірні відносини, проте останні неналежним чином виконують зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. 
Ухвалою судді від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 
Заочним рішенням від 30 квітня 2024 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , – на користь концерну «Міські теплові мережі»:
– заборгованість за житлово-комунальні послуги (особовий рахунок, договір №63503059) за період з 01.09.2021 року по 31.12.2023 року на загальну суму 31 518,61 гривень солідарно;
– судовий збір у розмірі 2422,40 гривні – по 807,47 гривень з кожного.
08 січня 2026 року відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про скасування заочного рішення. 
Ухвалою суду від 23 лютого 2026 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Заяву про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення від 30 квітня 2024 року скасовано. Справу призначено до нового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов – 15 днів з дня вручення копії цієї ухвали, та у цей строк, право пред`явити зустрічний позов. Позивачу, строк для подання відповіді на відзив – 5 днів. Відповідачу, строк для подання заперечень на відповідь на відзив – 5 днів. Роз`яснено відповідачу його право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Копія ухвали від 23 лютого 2026 року вручена представнику відповідача ОСОБА_3 – адвокату Уткіну О.Є. від 24 лютого 2026 року.
При цьому, у встановлений судом строк стороною відповідачів не подано ні відзив на позовну заяву, ні заперечення проти розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, ні зустрічний позов, ні будь-яких інших заяв чи клопотань. 
Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлені про розгляд справи за місцем реєстрації, в судове засідання повторно не з`явились, у зв`язку з чим справа розглядається за їх відсутності.
В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 наполягали на задоволенні позову. Пояснили, що в даному випадку наполягають на стягненні заборгованості за надані послуги саме із споживачів цих послуг – з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 . Послуги нараховані на вказаних осіб, а також неповнолітню ОСОБА_6 (всього на чотирьох осіб). Проти залучення до участі у справі будь яких інших осіб, в тому числі співвласників квартири, заперечують, оскільки після ухвалення рішення, таке питання підлягає вирішенню в порядку ст. 544 ЦК України.
В судовому засіданні представник співвідповідача ОСОБА_3 – адвокат Уткін О.Є. вважав, що позов необхідно залишити без розгляду, оскільки стороною позивача не підтверджено направлення копій позову з додатками іншим учасникам справи при зверненні до суду (в квитанції у отримувача зазначено номер телефону відправника). В задоволенні позову просив відмовити, оскільки його довіритель ОСОБА_3 не є співвласником майна, які і повинні відповідати перед позивачем. Крім того, гаряча вода у квартиру не подається з 2022 року, отже послуга з абонентського обслуговування не була надана і не повинна оплачуватись. 
Клопотання відповідачки ОСОБА_3 від 28 квітня 2026 року про відкладення судового засідання 30 квітня 2026 року задоволенню не підлягає, оскільки 30 квітня 2026 року призначено не засідання по розгляду справи, а визначені в порядку абз.2 ч.1 ст. 244 ЦПК України дата і час проголошення судового рішення.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, Концерн «МТМ» є юридичною особою, метою діяльності якої відповідно до п.2.1 Статуту є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на постійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.
Предметом діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії для потреб населення для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємств, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут тощо (п.2.2 Статуту).
Відповідачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Не зважаючи на відсутність договору між відповідачами та концерном, останній здійснював, у період виникнення спірних правовідносин з 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року та продовжує надавати за адресою місця проживання відповідачів: АДРЕСА_1 , – послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Надання таких послуг неналежної якості доведено не було.
Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не виключає можливість стягнення зі споживачів на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання, оскільки між сторонами склалися фактичні договірні відносини.
02 жовтня 2021 року Концерн «Міські теплові мережі» розмістив на офіційному сайті індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.
Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.
З 01 листопада 2021 року між концерном «МТМ» та відповідачами. укладений Типовий індивідуальний договір №63503059 про надання послуги з теплової енергії, послуги гарячої води.
Пунктом 5 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - договір) передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць (п.32 договору).
Пунктом 34 передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Згідно з п. 36 договору, під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).
Положеннями ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що: 
– споживач теплової енергії – фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;
– теплова енергія – це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
– місцева (розподільча) теплова мережа – сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.
Індивідуальний споживач – фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п.6 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). 
Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно з частинами першою і другою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України «Про теплопостачання», відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.
Укладання договору на постачання теплової енергії передбачено ст.ст. 24, 25 Закону України «Про теплопостачання» та є обов`язковим для сторін на підставі закону.
За змістом ст. 25 вказаного Закону, теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами, водночас своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основними обов`язками споживача теплової енергії.
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01 вересня 2021 року по 31 грудня 2023 року Концерном «МТМ» були надані, а відповідачами за адресою: АДРЕСА_1 – спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та теплової енергії, гарячої води без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. Вартість послуг нарахована лише в період їх надання (щодо гарячого водопостачання).
Споживачами наданих послуг в даному випадку були мешканці квартири за адресою: АДРЕСА_1 –  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (яка через свій неповнолітній вік на момент надання послуг не несе за них тягар матеріальної відповідальності).
Згідно з п.5 ч.2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України (положення яких були чинними на момент виникнення спірних взаємовідносин),п.10 ч.1 ст. 7 Закону України №417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Проте, як зазначено позивачем у позові і проти чого не надано заперечень відповідачами, зобов`язання зі сплати спожитих послуг останні належним чином не виконували, у зв`язку з чим станом на 31 грудня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі 31 518,61 гривень, що підтверджується відповідними довідкою та розрахунком. 
У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Таким чином, виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що відповідачі, належним чином не виконуючи зобов`язання споживача зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг, порушили встановлений законом строк і порядок їх оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Щодо позиції сторони відповідача, про стягнення вартості наданих послуг лише з власників квартири, слід зазначити таке. 
Відповідачі  ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 були зареєстровані, а відповідно проживали у квартирі АДРЕСА_2 за згодою власника(ів), і користувались об`єктом нерухомого майна та отримували житлово-комунальні послуги для власних потреб, а отже були споживачами таких послуг в розумінні ЗУ «Про теплопостачання», ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», та мають нести солідарний обов`язок за їх сплату. 
Крім того, згідно п.11 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Оскільки відповідачі не інформували концерн «Міські теплові мережі» про власників об`єкта нерухомого майна за адресою надання послуг, пред`явлення позову саме до них, як до солідарних боржників, є правомірним і логічним. Відзив на позовну заяву, із офіційною позицію відповідачів по суті справи (в розумінні ч.ч.1, 2 ст. 174 ЦПК України) не було подано навіть після перегляду заочного рішення. 
У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. (ч.1 ст. 543 ЦК України)
Захист прав боржників у разі виконання ними солідарного обов`язку замість інших боржників здійснюється в порядку ч.1 ст. 544 ЦК України.
Посилання представника співвідповідача ОСОБА_7 про порушення порядку подачі позову за допомогою системи «Електронний суд» є безпідставним, оскільки саме фактичне направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати особу повідомленим належним чином. При цьому адреса відповідачів у направленні була визначена вірна. Не зазначення правильного номеру телефону отримувача(ів) не свідчить про порушення процедури отримання, оскільки відправлення відбулось засобами поштового зв`язку, а не телефонного. Факт отримання такого листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, і не є умовою звернення до суду за допомогою системи «Електронний суд».
Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, – 2422,40 гривні судового збору в порядку ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідачів.
Керуючись ст.ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги – задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , – на користь концерну «Міські теплові мережі»:
– заборгованість за житлово-комунальні послуги ( особовий рахунок, договір №63503059) за період з 01.09.2021 по 31.12.2023 на загальну суму 31 518,61 гривень (тридцять одна тисяча п`ятсот вісімнадцять гривень 61 коп.) солідарно;
– судовий збір у розмірі 2422,40 гривні (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.) по 807,47 гривень (вісімсот сім гривень 47 коп.) з кожного.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.С. Бредун