П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 949/1742/25
Провадження № 22-ц/4815/779/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача   -  Шимківа С.С.,
суддів:   Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал",
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана її представником – адвокатом Тальчук Поліною Іллівною на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 січня 2026 року (ухвалене у складі судді Отупор К.М.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2025 року ТзОВ "Юніт Капітал" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що 02 вересня 2021 року між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №242925038 в електронній формі на суму 8000 грн. 
28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а згодом додаткові угоди до вказаного договору факторингу, якими продовжено строк дії договору, та відповідно до умов яких ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" прийняло належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. 
05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передано (відступлено) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" прийнято належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі й до відповідача. 
04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем, ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги, в тому числі до відповідача за кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року. 
Вказуючи на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, звертається до суду та просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в розмірі 33169,28 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 січня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" заборгованість за Кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року в розмірі 33169,28 грн. (тридцять три тисячі сто шістдесят дев`ять гривень 28 коп.)
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" понесені судові витрати із оплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. (три тисячі п`ятсот гривень).
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 
Поданий до суду розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, як і не додано доказів на підтвердження погашення заборгованості ні на рахунки первісного чи попередніх кредиторів, ні на рахунки позивача.
Відтак, суд вважав, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі. 
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то суд враховував, що справа є малозначною, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав, а тому необхідно зменшити розмір стягуваних витрат на правничу допомогу до 3500 грн. Саме такий розмір витрат суд вважав розумним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Тальчук П.І. оскаржила його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене із порушенням норм матеріального та недотриманням норм процесуального права.
Суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку стосовно задоволення позовних вимог в частині заборгованості за відсотками у повному обсязі та не дослідив перехід права вимоги за спірним кредитним договором до позивача.
Також не досліджено ту обставину, що після спливу строку надання кредиту, а саме з 02.10.2021 року, припиняється право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі.
Доказів, що відбулася пролонгація договору позивач не надав та матеріали справи не містять.
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Сума заборгованості за відсотками значно перевищує суму заборгованості за кредитом.
Правом нараховувати проценти за користування кредитом позивач був наділений лише у період 30 календарних днів, протягом строку дії договору.
Всі оплати за кредитним договором, перш за все, повинні були бути зараховані в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, а не відсотками.
Крім того, на момент укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року боргові зобов`язання за кредитним договором № 242925038 від 02.09.2021 року ще не існували, а тому не могли бути передані новому кредитору.
Позивач не надав суду належним чином засвідчені витяги з Реєстрів прав вимоги, де зазначено інформацію про відповідача.
Також не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу, не надано належних і допустимих доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на етапі такої передачі.
За відсутності платіжних документів або банківських виплат твердження про оплату є недоведеними.
Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.
10 березня 2026 року ТзОВ "Юніт Капітал" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що у позивача наявні усі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії так і після строку кредитування.
Підтверджено також перехід прав вимоги від первісного кредитора до позивача. 
Відтак, висновки суду першої інстанції є вірними, об`єктивними та такими, що відповідають нормам матеріального права, які регулюють виниклі між сторонами правовідносини.
Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.
Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02 вересня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено Договір №242925038 в електронній формі. 
За умовами договору товариство зобов`язалося надати Позичальникові Кредит на суму 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику.
Відповідно до п.1.7., п.1.8. договору, кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником та може бути продовжений позичальником за певних умов.
Згідно з платіжним дорученням від 02.09.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» через АТ «Альфа Банк» перерахувало отримувачу ОСОБА_1 на вказану нею банківську картку НОМЕР_1 хх-хххх-4861 грошові кошти у сумі 8000,00 грн., згідно договору №242925038 від 02.09.2021 року.
28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, а згодом додаткові угоди до вказаного договору факторингу, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року, та відповідно до умов яких ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" належні йому права вимоги, а ТОВ "Таліон Плюс" прийняло належні ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 .
Пунктами п.3.1.1. - 3.1.3 Договору визначено порядок сплати фінансування – належної до сплати суми грошових коштів, що встановлюється у кожному Реєстрі прав вимог окремо і сплачується фактором одним платежем протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами Реєстру прав вимог, якщо інші умови не погоджені шляхом укладання додаткових угод. Фінансування сплачується на рахунок, зазначений у Розділі 13 Договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
Згідно з п.4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному додатку.
05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ "Таліон Плюс" передано (відступлено) ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" прийнято належні ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до боржників вказаних у реєстрах прав вимоги, в тому числі й до відповідача.
04 червня 2025 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем, ТОВ "Юніт Капітал" укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги, в тому числі, до відповідача за кредитним договором №242925038 від 02 вересня 2021 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, зокрема, із того, що долученими до матеріалів справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги за договором від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та, в подальшому, до позивача ТОВ "Юніт Капітал" відносно боржника ОСОБА_1 .
Апеляційний суд не погоджується із такими висновками місцевого суду, з огляду на наступне.
У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17 висновано, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.
У постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).
Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, тому позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що:
47. Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.
48. Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
Таким чином, наявні у справі Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 163 від 07.12.2021 року та Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023 зі сплати фінансування за Реєстром прав вимоги № 163 від 01.02.202231.12.2021 року за Договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не замінюють собою платіжний документ, а отже, не підтверджують оплату чи здійснення операції за договором факторингу.
Апеляційний суд, розглядаючи справу, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, враховуючи правові позиції Верховного Суду під час вирішення того чи іншого спору.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
За апеляційне оскарження рішення суду відповідач сплатила судовий збір у розмірі 3633,60 грн.
Оскільки суд задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду та відмовляє у задоволенні позову, відповідно до вищенаведених правил належить провести розподіл судових витрат, понесених відповідачем, зокрема, належить стягнути з ТОВ «Юніт Капітал» на користь ОСОБА_1 3633,60 грн. у рахунок відшкодування судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 20 січня 2026 року скасувати.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» на користь  ОСОБА_1  3633,60 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач      Шимків С.С.
Судді:        Боймиструк С.В.
Ковальчук Н.М.