ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4893/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з 13.06.2025 року та з 19.03.2026 року (з урахуванням раніше виплачених сум).
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ). Підсумок пенсії з надбавками становить 52418,74 грн, однак відповідач обмежує її максимальним розміром. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач просить позов задовольнити повністю.
Ухвалою судді від 06.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Копію вказаної ухвали вручено відповідачу 07.04.2026 року о 20:54 год в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. А, відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , полковник, старший спеціаліст ІІІ категорії з відділу 3 управління 2 департаменту Служби зовнішньої розвідки України (далі – СЗРУ), звільнений з військової служби наказом Голови СЗРУ від 30.05.2025 №182-ос за підпунктом «б» пункту 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» – у відставку за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби – з 12.06.2025. Вислуга років на пенсію станом на 12.06.2025 склала: календарна – 29 років 06 місяців 08 днів, навчання у цивільному закладі вищої освіти – 02 роки 05 місяців 12 днів, загальна – 31 рік 11 місяців 20 днів.
З 13.06.2025 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Згідно з протоколом за пенсійною справою №1008039967 від 13.06.2025 та розрахунками, виконаними відповідачем, пенсія позивачу обчислена у розмірі 70% грошового забезпечення (вислуга років 31); при цьому грошове забезпечення для обчислення пенсії становить 74883,91 грн, базовий розмір пенсії – 52418,74 грн. Разом з тим відповідач застосував обмеження щодо максимального розміру пенсії, внаслідок чого за пенсійною справою до виплати визначено: з 13.06.2025 по 31.12.2025 – 23610,00 грн, з 01.01.2026 – 25950,00 грн.
Станом на 19.03.2026 після проведеної індексації підсумок пенсії (з надбавками) склав 55013,74 грн, однак виплата здійснюється в сумі 25950,00 грн.
Зазначені обставини підтверджуються протоколом за пенсійною справою, розрахунками пенсії за вислугу років, листом відповідача від 26.02.2026 №1000-0202-8/23559 з додатками, а також даними особистого кабінету позивача на порталі Пенсійного фонду України.
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується з діями відповідача щодо застосування обмеження максимального розміру пенсії.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-ХІІ (десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність), вперше введено Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі – Закон №3668-VI), який набрав законної сили 01.10.2011 року.
Законом №3668-VI внесено зміни до Закону №2262-ХІІ; на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ викладено в редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ. Відповідно до п.2 резолютивної частини цього рішення зазначені положення втрачають чинність з дня його ухвалення, тобто з 20.12.2016 року.
Окрім того, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи ст.2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон №2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України.
Таким чином, Конституційний Суд України вчергове констатував, що будь-яке обмеження максимального розміру пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, не відповідає сутності соціальних гарантій, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, для осіб, на яких поширюється її дія.
Відповідно до ст.151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Це виключає можливість органу державної влади відтворювати положення правових актів, визнаних неконституційними, крім випадків зміни відповідних положень Конституції України.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.10.2018 у справі №127/4267/17 та від 08.04.2025 у справі №380/8998/24.
Перевіряючи оскаржувані дії відповідача на предмет відповідності критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, суд керується наступним.
Як видно з матеріалів справи, підсумок пенсії ОСОБА_1 з надбавками становить 52418,74 грн, а після проведеної індексації з 19.03.2026 – 55013,74 грн; однак відповідач виплачує пенсію з урахуванням обмеження максимального розміру. При цьому на момент виникнення спірних правовідносин – з 13.06.2025 – норми Закону №2262-ХІІ не передбачали будь-яких обмежень максимального розміру пенсій, оскільки ч.7 ст.43 цього Закону втратила чинність ще 20.12.2016.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд приходить висновку про те, що оскільки на момент виникнення спірних правовідносин нормами Закону №2262-ХІІ не передбачено будь-яких обмежень максимального розміру пенсій, призначених відповідно до зазначеного закону, дії відповідача, які полягають в обмеженні пенсії позивача максимальним розміром, є протиправними.
Як наслідок, позовні вимоги про спонукання до вчинення дій є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Щодо судового збору, то ураховуючи, що суд ухвалює рішення на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, а також зважаючи на документальне підтвердження понесених позивачем витрат у вигляді судового збору на суму 1331,20 грн, наявні підстави для їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: вул.Саєнка Андрія, 10, м.Фастів(3), Київська область, 08500; код ЄДРПОУ: 22933548) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсії без обмеження максимальним розміром з 13.06.2025 року та з 19.03.2026 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: вул.Саєнка Андрія, 10, м.Фастів(3), Київська область, 08500; код ЄДРПОУ: 22933548) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.