ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/22251/24 пров. № А/857/26322/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Кузьмич С. М., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання – Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі №380/22251/24 за адміністративним позовом Приватного підприємства "ГТС Рітейл Поділля" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
суддя в 1-й інстанції – Кисильова О. Й.,
дата ухвалення рішення – 16 травня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 26 травня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Позивач – Приватне підприємство "ГТС Рітейл Поділля" звернулося в суд з позовом до відповідача – Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форма "Р" від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2261809,18 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 61133,75 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форма "Р" від 27 червня 2024 року №28180/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2819683,00 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 704920,75 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форма "Р" від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 у частині визначення ПП "ГТС Рітейл Поділля" податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2054809,18 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 9383,75 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форма "Р" від 27 червня 2024 року №28180/13-01-07-03 у частині визначення ПП "ГТС Рітейл Поділля" податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2589683,00 грн та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 647420,75 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням у частині задоволених позовних вимог, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що ПП "ГТС Рітейл Поділля" укладений Договір поставки від 09 серпня 2022 року №09082022-04 ТзОВ "Хімагроторг Україна" (Постачальник), на виконання умов якого ТОВ "Хімагроторг Україна" (Постачальник) виписано видаткові накладні на поставку товару (газ пропан-бутан вуглеводний скраплений) на загальну суму 588021,00 грн в т.ч. ПДВ 38468,66 грн. Вказує, що ПП "ГТС Рітейл Поділля" до перевірки представлено товарно-транспортні накладні на перевезення товару (газ пропан-бутан MIX вуглеводний скраплений), однак у товарно-транспортних накладних на перевезення газу вуглеводного скрапленого від ТзОВ "Хімагроторт Україна" до ПП "ГТС Рітейл Поділля", в яких Замовником та вантажовідправником є ТзОВ "Хімагроторт Україна" не зазначено: номера та дати подорожніх листів, відповідно до яких виписувалися товарно-транспортні накладні, дата і час виїзду з підприємства вантажовідправника, дата і час прибуття до вантажоодержувача дата, і час виїзду від вантажоодержувачу. Відповідно до ст.9 Закону "Про перевезення небезпечних вантажів" одержувач небезпечних вантажів - ПП "ГТС Рітейл Поділля" має право на своєчасне одержання небезпечних вантажів разом з документами на них. Необхідними документами є дозвіл водія, сертифікат ТЗ, ТТН товару, план маршруту, свідоцтво про завантаження, дозвіл на перевезення небезпечних вантажів компанії-перевізника та інше. Однак у представлених до перевірки видаткових накладних не вказано посаду, номери, серії та дати довіреностей, за якими отримувалося паливо представниками ПП "ГТС Рітейл Поділля". Журнал реєстрації виданих довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей підприємством до перевірки не представлено. Зазначає, що позивачем документів, які підтверджують факт, яким чином проводилась доставка товару (газ пропан-бутан MIX вуглеводний скраплений) з м. Мангалія, Румунія до вантажоотримувача в Україну надано не було. Крім того, звертає увагу на те, що у товарно - транспортних накладних на перевезення палива дизельного від ТзОВ «Мейн Трейд Груп» до ПП «ГТС РІТЕЙЛ ПОДІЛЛЯ», в яких Замовником та Вантажовідправником є ТзОВ «Мейн Трейд Груп», не зазначено: номера та дати подорожніх листів, відповідно до яких виписувались товарно-транспортні накладні; дата і час виїзду з підприємства-вантажовідправника; дата і час прибуття до вантажоодержувача; дата і час виїзду від вантажоодержувача. Звертає увагу на те, що ТзОВ «Мейн Трейд Груп» декларує операції з придбання палива дизельного, яке реалізовано ПП «ГТС РІТЕЙЛ ПОДІЛЛЯ», залучивши по ланцюгу постачання підприємство «транзитера» ТзОВ «Аркадія Трейд Систем», в якого відсутнє фактичне придбання палива дизельного. З врахуванням наведеного вище просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представник відповідача (апелянта) – Білоус А. Т. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 28 березня 2024 року №1605-ПП та направлень від 23 квітня 2023 року №4198, 4199, 4200, 4201, 4202, 4203 від 29 квітня 2024 року №4463, №4464 головними державними інспекторами відділу перевірок у сфері торгівлі управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Львівській області проведена планова документальна виїзна перевірка ПП "ГТС Рітейл Поділля" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12 грудня 2018 року до 31 грудня 2023 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12 грудня 2018 року до 31 грудня 2023 року, за результатами якої складений Акт перевірки від 20 травня 2024 року №21088/13- 01-07-03/42697234 (далі – Акт перевірки №21088).
Перевіркою встановлені порушення, зокрема: 
- п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.137 ст.137 Податкового кодексу України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", п.18 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", в результаті чого Підприємством занижений податок на прибуток, який підлягає відображенню у рядку 06 податкової декларації з податку на прибуток на загальну суму 2342107,00 грн, у тому числі за 2020 рік у сумі 648432,00 грн, за 2021 рік у сумі 1449 40,00 грн; за 2022 рік у сумі 244535,00 грн та завищене від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1890026,00 грн, у тому числі за 2021 рік у сумі 1102900,00 грн, за 2022 рік у сумі 787126,00 грн;
- п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3, п.198.5 "г" ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого Підприємством занижений податок на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету за період з 12 грудня 2018 року до 31 грудня 2023 року на загальну суму 2869792,00 грн.
11 червня 2024 року ПП "ГТС Рітейл Поділля" подало заперечення №11/06/2024 на Акт перевірки від 20 травня 2024 року №21088/13-01-07-03/42697234. 
25 червня 2024 року Головне управління ДПС у Львівській області листом №18940/6/13-01-07-03-16 повідомило позивача, що ПП "ГТС Рітейл Поділля" не спростовані порушення, зазначені в Акті перевірки, тому відповідач залишив без задоволення подані заперечення.
На підставі Акту перевірки №21088 прийняті податкові повідомлення- рішення від 27 червня 2024 року №28183/13-01-07-03, №28185/13-01-07-03, №28221/13-01-09-02, №28222/13-01-09-02, а також оспорювані у цій справі: 
- №28182/13-01-07-03, яким Підприємству визначене податкове зобов`язання за платежем податок на прибуток у сумі 2342107,00 грн та за штрафними санкціями – 61133,75 грн;
- №28180/13-01-07-03, яким Підприємству визначене податкове зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 2869792,00 грн та за штрафними санкціями - 717448,00 грн.
16 липня 2024 року ПП "ГТС Рітейл Поділля" подало до ДПС України скаргу на ППР від 27 червня 2024 року №28180/13-01-07-03, №28182/13-01-07-03, №28183/13-01-07-03, №28185/13-01-07-03, №28221/13-01-09-02, №28222/13-01-09-02.
Рішенням від 12 вересня 2024 року №27666/6/99-00-06-01-01-06 про результати розгляду скарги, ДПС України залишило скаргу без задоволення, а оскаржувані ППР - без змін.
Вважаючи протиправними ППР від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання по податку на прибуток на суму 2261809,18 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 61133,75 грн, а також ППР №28180/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2819683,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 704920,75 грн, позивач звернувся у суд із цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що висновки відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ та формування витрат у господарських взаємовідносинах з ТОВ "Мейн Трейд Груп" та ТОВ "Хімагроторг Україна", обґрунтовані відсутністю реального характеру операцій є такими, що не відповідають дійсності з огляду на те, що рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків, що відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та підтверджується належним чином оформленими документами первинного та податкового обліку. При цьому, відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх припущень, викладених в Акті перевірки №21088 щодо нереальності господарських операцій, що відбулись між позивачем та контрагентами ТОВ "Мейн Трейд Груп" та ТОВ "Хімагроторг Україна", натомість позивачем спростовані доводи податкового органу про безтоварність таких господарських операцій, а тому наявні підстави для частково задоволення позовних вимог, а саме: визнання правомірним формування позивачем витрат та податкового кредиту за господарськими операціями з придбання у ТОВ "Мейн Трейд Груп" дизельного палива та у ТОВ "Хімагроторг Україна" скрапленого газу. Разом з тим, суд погодився з доводами податкового органу про нереальність господарських операцій з ТОВ "ГТС Рітейл Галичина" щодо надання агентських послуг та безпідставність відображення таких операцій у податковому обліку, оскільки господарські операції з надання агентських послуг фактично не відбулись та мали формальний характер, тобто вчинені за відсутності ділової мети та економічної доцільності укладання такого договору, а тому суд скасував ППР від 27 червня 2024 року №28180/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2589683,00 грн (2819683,00 грн - 230000 грн) та нарахування штрафних санкцій на суму 647420,75 грн (704920,75 грн - 57500 грн) та ППР від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2054809,18 грн (2261809,18 грн (сума, яку позивач оскаржує) - 207000 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина") та нарахування штрафних санкцій на суму 9383,75 грн (61133,75 грн (сума, яку позивач оскаржує) – 51750 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина").
Колегія суддів зазначає, що апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, тому з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Даючи правову оцінку висновку суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Приписами пункту 21.1 ст.21 ПК України передбачено, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема, дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
За змістом пп.20.1.4, 20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Матеріалами справи стверджується, що Головним управлінням ДПС у Львівській області проведена планова документальна виїзна перевірка ПП "ГТС Рітейл Поділля" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12 грудня 2018 року до 31 грудня 2023 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 12 грудня 2018 року до 31 грудня 2023 року та за результатами перевірки складено Акт перевірки від 20 травня 2024 року №21088/13- 01-07-03/42697234 (далі – Акт перевірки №21088).
Зі змісту вищевказаного Акту перевірки вбачається, що перевіркою встановлені порушення, зокрема: п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.137 ст.137 Податкового кодексу України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", п.18 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", в результаті чого Підприємством занижений податок на прибуток, який підлягає відображенню у рядку 06 податкової декларації з податку на прибуток на загальну суму 2342107,00 грн, у тому числі за 2020 рік у сумі 648432,00 грн, за 2021 рік у сумі 1449140,00 грн; за 2022 рік у сумі 244535,00 грн та завищене від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1890026,00 грн, у тому числі за 2021 рік у сумі 1102900,00 грн, за 2022 рік у сумі 787126,00 грн; п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.3, п.198.5 "г" ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, у результаті чого Підприємством занижений податок на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету за період з 12 грудня 2018 року до 31 грудня 2023 року на загальну суму 2869792,00 грн.
На підставі вказаного Акту перевірки №21088 прийнято, зокрема, оскаржувані податкові повідомлення- рішення від 27 червня 2024 року: №28182/13-01-07-03, яким Підприємству визначене податкове зобов`язання за платежем податок на прибуток у сумі 2342107,00 грн та за штрафними санкціями – 61133,75 грн та №28180/13-01-07-03, яким Підприємству визначене податкове зобов`язання за платежем податок на додану вартість у сумі 2869792,00 грн та за штрафними санкціями - 717448,00 грн.
При цьому, позивач у судовому порядку оскаржив ППР від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 в частині визначення податкового зобов`язання по податку на прибуток на суму 2261 809,18 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 61133,75 грн, а також ППР №28180/13-01-07-03 в частині визначення податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2819683,00 грн та нарахування штрафних санкцій на суму 704920,75 грн.
Так, за результатами розгляду справи судом першої інстанції скасовано ППР від 27 червня 2024 року №28180/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2589683,00 грн (2819683,00 грн - 230000 грн) та нарахування штрафних санкцій на суму 647420,75 грн (704920,75 грн - 57500 грн) та ППР від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2054 809,18 грн (2261809,18 грн (сума, яку позивач оскаржує) - 207000 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина") та нарахування штрафних санкцій на суму 9383,75 грн (61133,75 грн (сума, яку позивач оскаржує) – 51750 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина").
Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується позивачем в апеляційному порядку, а тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.
Даючи правову оцінку правомірності скасування ППР від 27 червня 2024 року №28180/13-01-07-03 в частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2589683,00 грн (2819683,00 грн - 230000 грн) та нарахування штрафних санкцій на суму 647 420,75 грн (704920,75 грн - 57500 грн) та ППР від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 в частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2054 809,18 грн (2261809,18 грн (сума, яку позивач оскаржує) - 207000 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина") та нарахування штрафних санкцій на суму 9 383,75 грн (61133,75 грн (сума, яку позивач оскаржує) – 51750 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина"), колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно зі ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-ХІV (далі – Закон №996-ХІV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
За змістом ст.1 Закону №996-ХІV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Згідно з п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 вказаного Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 зазначеного Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
За змістом п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.5 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 290 від 29.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Критерії визнання доходу, наведені в цьому Національному положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій). 
Згідно з п.18 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.
За змістом пп."а" п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац другий цього пункту).
Згідно з п.п."а" п.198.5. ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України.
З системного аналізу наведених вище правових норм суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Разом з тим, норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.
Як вбачається зі змісту Акту перевірки №21088, контролюючий орган, як на підставу порушення позивачем вимог податкового законодавства, зазначає про те, що господарські операції, зокрема, з контрагентами ТОВ "Мейн Трейд Груп" та ТОВ "Хімагроторг Україна" не спричинили настання реальних правових наслідків, з огляду на те, що такі операції, на думку контролюючого органу, фактично не відбулися та мають формальний характер.
Даючи правову оцінку здійснення господарських операцій з контрагентом ТОВ "Мейн Трейд Груп", колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.
Так, в Акті перевірки №21088 податковим органом, зокрема встановлено, що ПП "ГТС Рітейл Поділля" (Покупець) (стара назва-ПП "Оіл Трейд Захід") укладено договір поставки від 06 квітня 2020 року №ГЦО/32/04/20 з ТзОВ "Мейн Трейд Груп" (Постачальник).
Згідно з умовами договору: 1. Предмет договору. 1.1. Постачальник постачає та передає у власність Покупцю дизельне паливо (надалі – Товар), а покупець приймає і сплачує його вартість. Кількість, асортимент, ціна та інші необхідні для поставки партії Товару дані визначаються у видаткових накладних та/або Заявках, що складаються Покупцем в електронному вигляді та надсилаються на електронну адресу Постачальника на умовах даного Договору. 1.2. Якість Товару відповідає державним стандартам України ТСТУ, що підтверджується паспортом якості та/або сертифікатом відповідності. 
На виконання умов цього договору постачання ТОВ "Мейн Трейд Груп" (Постачальник) виписано для ПП "ГТС Рітейл Поділля" видаткові накладні на загальну суму 15307293 грн, у тому числі ПДВ 2551215 грн. 
Податковим органом встановлено, що станом на 31 грудня 2023 року по даному контрагенту обліковується сальдо кредитове у сумі 1138169,49 грн.
При цьому, як стверджує контролюючий орган, у представлених до перевірки видаткових накладних не вказано посаду, номери, серії та дати довіреностей, за якими отримувалося паливо дизельне представниками ПП "ГТС Рітейл Поділля". 
ПП "ГТС Рітейл Поділля" до перевірки представлено товарно-транспортні накладні на перевезення палива дизельного.
Разом з тим, у товарно-транспортних накладних на перевезення дизельного палива від ТзОВ "Мейн Трейд Груп" до ПП "ГТС Рітейл Поділля", в яких Замовником Вантажовідправником є ТОВ "Мейн Трейд Груп" не зазначено: номера та дати подорожніх листів, відповідно до яких виписувались товарно-транспортні накладні; дата і час виїзду палива дизельного від підприємства-вантажовідправника; дата і час прибуття до вантажоодержувача; дата і час виїзду від вантажоодержувача. 
Контролюючим органом проведено аналіз діяльності постачальника - ТзОВ "Мейн Трейд Груп" та відповідно до наявної інформації в ІТС "Податковий блок", перевіркою встановлено наступну податкову інформацію по даному суб`єкту господарювання, що має суттєве значення для висновків щодо реальності оформлених господарських операцій з придбання підприємством товарів: ТзОВ "Мейн Трейд Груп" (43243093) зареєстровано 21 вересня 2019 року за №10731020000041108 Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією; Платник ПДВ - із 01.11.2019 року; Основний вид діяльності: 46.71 - оптова торгівля твердим, рідким газоподібним паливом і подібними продуктами, ДПІ за основним місцем обліку: 1819 - ГУ ДПС у Сумській області м. Суми; Юридична адреса 40007, м. Суми, Зарічний район, вул. Охтирська, буд. 18 Сумська область. Керівник та засновник в одній особі - Бєскокотов Олександр (рнокпп НОМЕР_1 ).
ГУ ДПС у Сумській області (м. Суми) відповідно до вимог п.78.1.2 ст.78 Податкового кодексу України на підставі наказу від 03 січня 2023 року №23-КП з метою проведення фактичної перевірки ТОВ "Мейн Трейд Груп" здійснено вихід за податковою адресою підприємства від 03 січня 2023 року. При виході за податковою адресою встановлено, що ТОВ "Мейн Трейд Груп" за даною адресою не знаходиться, посадових осіб та його законних (уповноважених) представників за податковою адресою не встановлено, про що було складено Акт від 03 січня 2023 року №7/с/18-28-07-06.
Крім того, ГУ ДПС у Сумській області (м. Суми) на підставі наказу від 25 березня 2024 року №669-КП з метою проведення позапланової перевірки ТзОВ "Мейн Трейд Груп" здійснено вихід за податковою адресою підприємства від 25 березня 2024 року. При виході за податковою адресою встановлено, що ТзОВ "Мейн Трейд Груп" за даною адресою не знаходиться, посадових осіб та його законних (уповноважених) представників за податковою адресою не встановлено, про що було складено Акт від 28 березня 2024 року №422/18-2807-03-07. 
З врахуванням наведеного вище, відповідачем встановлено, що ТзОВ "Мейн Трейд Груп" не знаходиться за податковою адресою, не звітується, діяльність не декларує. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТОВ "Мейн Трейд Груп" (43243093) відомості по нерухомому майну ТзОВ "Мейн Трейд Груп" відсутні.
Відповідно до поданих підприємством відомостей про об?єкти оподаткування (форма 20-ОПП) підприємством задекларовано: офіс, що знаходиться за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Бажова, буд. 12 кв. (офіс) 10; офіс, що знаходиться за адресою: м. Суми, Зарічний район, вул. Охтирська, буд. 18, Сумська область; нафтобаза, що знаходиться за адресою: Львівська область. Жовківський район, смт. Куликів. вул. Шевченка, буд. 87. 
До органів ДПС ТзОВ "Мейн Трейд Груп" (43243093) не звітується з січня 2023 року.
ГУ ДПС у Львівській області в межах ст.74 Податкового кодексу зібрано наступну податкову інформацію щодо ТзОВ "Мейн Трейд Груп" (43243093). 
Так, згідно з проведеним контролюючим органом аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТзОВ «Мейн Трейд Груп» декларує операції з придбання палива дизельного, яке реалізовано ПП "ГТС Рітейл Поділля", залучивши по ланцюгу постачання підприємство "транзитера" ТОВ "Аркадія Трейд Систем" (42486119), у якого відсутнє фактичне придбання палива дизельного.
ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" - нова назва підприємства: ТзОВ "Торгова компанія "Груз -Пром" (42486119) зареєстровано від 20 вересня 2018 року №265018226480 Управлінням державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської Ради. Платник ПДВ - із 01 березня 2019 року. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 16 червня 2022 року за рішенням контролюючого органу. Причина анулювання: 39 - відсутність поставок та ненадання декларацій; Основний вид діяльності: 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля; ДПІ за основним місцем обліку: 1013 - ГУ ДПС у Київській області (Києво-Святошинський район); юридична адреса – 8132 Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе вул. Лесі Українки, буд. 26.
Основні засоби відсутні. ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" податкової декларації з податку на прибуток не подавало.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" - нова назва підприємства: ТОВ Торгова компанія "Груз - Пром", відомості по нерухомому майну підприємства відсутні. 
До органів ДПС ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" не звітується з грудня 2020 року. 
Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, прийнято рішення про відповідність/невідповідність ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" (42486119) критеріям ризиковості платника податку від 06 жовтня 2020 року №31016.
Як стверджує відповідач, ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" здійснює реалізацію дизельного палива для ТзОВ "Мейн Трейд Груп" за відсутності фактичного придбання палива дизельного: ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" не є виробником реалізованого дизельного палива, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема до контрагента постачальника та наступного за ними платника податків ПП "ГТС Рітейл Поділля". 
У ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" відсутні умови щодо введення в обіг даного товару, зокрема, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості здійснення перевезення, зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутні трудові ресурси, які фізично необхідні при здійснення задекларованих операцій.
Таким чином, у ході проведення перевірки встановлено ряд факторів, що свідчать про "дефектність" документів та нереальність проведених операцій із постачання дизельного палива ТзОВ "Мейн Трейд Груп" для ПП "ГТС Рітейл Поділля" на загальну суму 15307293 грн, у тому числі ПДВ 2551215 грн, а саме: видаткові накладні не розкривають зміст проведених господарських операцій (не вказано адресу покупця, не зазначено місце їх складання); товарно-транспортні накладні не розкривають зміст проведених господарських операцій (не зазначено: номера та дати подорожніх листів, відповідно до яких виписувались товарно-транспортні накладні; дата і час виїзду з підприємства-вантажовідправника; дата і час прибуття до вантажоодержувача; дата і час виїзду від вантажоодержувача); не підтверджено факт постачання дизельного палива на адресу ПП "ГТС Рітейл Поділля" (обрив ланцюга його постачання), відповідно до податкової інформації, отриманої (зібраної) в межах ст.74 Податкового кодексу. Встановлені факти доводять нереальність господарських операцій щодо взаємовідносин ПП "ГТС Рітейл Поділля" та ТзОВ "Мейн Трейд Груп".
Укладений договір між ПП "ГТС Рітейл Поділля" та ТзОВ "Мейн Трейд Груп" не опосередковувався реальним виконанням операцій, які становили його предмет. Фактично ПП "ГТС Рітейл Поділля" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з контрагентом постачальником ТзОВ "Мейн Трейд Груп" та первинні документи накладні податкові накладні складено в супереч норм частини першої ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.п.2.1., 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за №168/704. 
Контролюючий орган, враховуючи не підтвердження взаємовідносин із ТзОВ "Мейн Трейд Груп", ПП "ГТС Рітейл Поділля" внаслідок безоплатного одержання підприємством палива дизельного дійшов висновку про те, що занижений показник у рядка 2120 "Інші операційні доходи" Звітів про фінансові результати за період з 12 грудня 2018 року по 31 грудня 2023 року на суму 12756077 грн, в тому числі за 2020 рік у сумі 3602402 грн, за 2021 рік у сумі 9153675 грн, призвело до заниження фінансового результату до оподаткування на загальну суму 12756077 грн, у тому числі за 2020 рік у сумі 3602402 грн, за 2021 рік у сумі 9153 675 грн. Таким чином, ПП "ГТС Рітейл Поділля" завищено суму податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТзОВ "Мейн Трейд Груп" на загальну суму 2551215 грн.
Колегія суддів зазначає, що 06 квітня 2020 року ПП "ГТС Рітейл Поділля" (Покупець) (стара назва-ПП "Оіл Трейд Захід") та ТОВ "Мейн Трейд Груп" (Постачальник) уклали Договір поставки №ГЦО/32/04/20 (далі – Договір поставки №ГЦО/32/04/20).
Згідно з умовами Договору поставки №ГЦО/32/04/20 Постачальник постачає та передає у власність Покупцю дизельне паливо, а Покупець приймає і сплачує його вартість. Кількість, асортимент, ціна та інші необхідні для поставки партії Товару дані визначаються у видаткових накладних та/або Заявках, що складаються Покупцем в електронному виді та надсилаються на електронну адресу Постачальника на умовах даного Договору. Якість Товару відповідає державним стандартам України ТСТУ, що підтверджується паспортом якості та/або сертифікатом відповідності. 
Так, факт постачання дизельного палива підтверджено видатковими накладними за 2020-2021 роки згідно з реєстром, наведеним на сторінках 16-23 Акту перевірки №21088, а також товарно-транспортними накладними, які надані контролюючому органу під час перевірки та додані позивачем до адміністративного позову.
За змістом п.10.2.10 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродукцтів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпалива України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496 на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП.
Матеріалами справи стверджується, що на підтвердження приймання і відпуску нафтопродуктів на автозаправних станціях, позивач надав: Журнал обліку надходження нафтопродуктів за формою №13-НП на АЗС за адресою: м.Хмельницький, вул.Красовського, 31/1 (за період з 20 жовтня 2020 року до 18 лютого 2022 року); Журнал обліку надходження нафтопродуктів за формою №13-НП на АЗС за адресою Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницьке шосе, 5/1 (за період з 28 жовтня 2020 року до 14 лютого 2022 року); Журнал обліку надходження нафтопродуктів за формою №13-НП на АЗС за адресою Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Митрополита Шептицького, 95 (за період з 17 жовтня 2020 року до 06 жовтня 2021 року); Журнал обліку надходження нафтопродуктів за формою №13-НП на АЗС за адресою Хмельницька область, Шепетівський район, с. Ленківці, вул. Миру, 3 (за період з 22 жовтня 2020 року до 21 грудня 2021 року).
Відомості до наведених вище Журналів обліку надходження нафтопродуктів внесені на підставі даних ТТН.
Крім того, позивачем надано суду податкові накладні, виписані ТОВ "Мейн Трейд Груп" на підтвердження постачання дизельного пального ПП "ГТС Рітейл Поділля" (а.с.151-250 том 5, а.с.1-198 том 6), які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
Доказів на спростування вищевказаних обставин матеріали справи не містять та відповідачем таких не подано.
При цьому, нереальність господарських операцій з постачання дизельного палива контролюючий орган обґрунтовує тим, що ТзОВ "Аркадія Трейд Систем" здійснює реалізацію дизельного палива для ТзОВ "МейнТрейд Груп" за відсутності фактичного придбання палива дизельного, що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема, до контрагента постачальника та наступного за ними платника податків ПП "ГТС Рітейл Поділля". 
Разом з тим, матеріали справи містять договори купівлі-продажу нафтопродуктів, укладені ТОВ "Мейн Трейд Груп" з контрагентами, за якими ТОВ "Мейн Трейд Груп" є Покупцем, а саме: Договір поставки нафтопродуктів №1206-3 СН від 12 червня 2020 року, укладений із ТОВ "Альянс Енерго Трейд" (Постачальник); Генеральний договір поставки нафтопродуктів №86247 від 19 червня 2020 року, укладений із ТОВ "Альянс Ойл Україна" (Постачальник); Договір поставки нафтопродуктів №20200616-10 від 16 червня 2020 року, укладений із ТОВ "Арстак" (Постачальник); Договір поставки нафтопродуктів №0206/20 від 02 червня 2020 року, укладений із ТОВ "ТД "Каргес" (Постачальник); Договір поставки №82 від 23 жовтня 2020 року, укладений із ТОВ "ЛСК-ОЙЛ" (Постачальник); Договір поставки №11/12-1-МТ від 11 грудня 2019 року, укладений із ТОВ "Мартін Трейд" (Постачальник); Договір поставки №16/09/02-20 від 16 вересня 2020 року, укладений ТОВ "Ойлгазтрейд" (Постачальник); Договір поставки №27 від 09 квітня 2021 року, укладений із ТОВ "Панхім 2020" (Постачальник); Договір поставки №1891-2020 від 07 квітня 2020 року, укладений із ТОВ "ТД "Сокар Україна" (Постачальник); Договір поставки нафтопродуктів №ТO/T-27/08/20-1 від 27 серпня 2020 року, укладений із ТОВ "Транснафта-О1L" (Постачальник); Договір купівлі-продажу нафтопродуктів №518/06/20 від 23 червня 2020 року, укладений із ПІІ "Укрпалетсистем" (Постачальник).
З врахуванням наведеного вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що крім ТОВ "Аркадія Трейд Систем", постачання нафтопродуктів у період 2020-2022 років Покупцю - ТОВ "Мейн Трейд Груп" здійснювалося також наведеними вище суб`єктами господарювання на підставі вказаних договорів поставок.
Щодо доводів відповідача про те, що позивач здійснив безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з контрагентом- постачальником ТОВ "Мейн Трейд Груп", оскільки ДПС ТОВ "Мейн Трейд Груп" (43243093) не звітується з січня 2023 року, не знаходиться за податковою адресою, про що складені Акт від 03 січня 2023 року №7/с/18-28-07-06, Акт від 28 березня 2024 року №422/18-2807-03-07, а також у цього контрагента відсутні об`єкти нерухомого майна, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно відхилив такі, оскільки господарські операції з ТОВ "Мейн Трейд Груп" щодо постачання дизельного палива здійснені у період з червня 2020 року по жовтень 2021 року, натомість наведені вище обставини щодо цього контрагента, на які покликається відповідач, виникли у 2023 році. Крім того, ТОВ "Мейн Трейд Груп" належить на праві власності нафтобаза, що знаходиться за адресою: Львівська область. Жовківський район, смт. Куликів. вул. Шевченка, буд.87.
Покликання апелянта на те, що видаткові накладні не розкривають зміст проведених господарських операцій (не вказано адресу покупця, не зазначено місце їх складання); а товарно-транспортні накладні не розкривають зміст проведених господарських операцій (не зазначено: номера та дати подорожніх листів; дата і час виїзду з підприємства-вантажовідправника; дата і час прибуття до вантажоодержувача; дата і час виїзду від вантажоодержувача), колегія суддів не приймає до уваги, оскільки із досліджених первинних документів вбачається, що вони містять всі необхідні реквізити для встановлення обставин коли та ким здійснена господарська операція з постачання дизельного палива, в якому об`ємі; у ТТН вказані також адреса пункту навантаження та пункту розвантаження.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, товарно-транспортна накладна є документом, який призначений для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Таким чином, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товарів, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товарів і їх використання у власній господарській діяльності (використання з метою отримання прибутку), неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, та/або подання його з певними незначними дефектами, не можуть свідчити про відсутність реальних господарських операцій.
Щодо доводів апелянта про непідтвердження постачальником ТОВ "Мейн Трейд Груп" та його контрагентом ТОВ "Аркадія Трейд Систем" походження товару за ланцюгом постачання, то дані факти не є підставою для застосування до ПП "ГТС Рітейл Поділля" негативних наслідків, оскільки позивач надав до перевірки документальне підтвердження розміру податкового кредиту та понесених витрат, натомість висновки податкового органу грунтуються на податковій інформації відносно третьої особи контрагента позивача щодо подання (неподання) ними звітності, наявності (відсутності) певної кількості матеріальних ресурсів, із застосуванням вибіркової оцінки первинних документів щодо придбання ТОВ "Мейн Трейд Груп" палива тільки в одного контрагента ТОВ "Аркадія Трейд Систем", тобто суб`єктивних висновків, що не підтверджені жодними доказами, які б спростовували факти господарської діяльності позивача.
З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність віднесення позивачем до складу витрат та податкового кредиту відповідних сум за господарськими операціями з ТОВ "Мейн Трейд Груп" (придбання дизельного палива).
Щодо господарських операцій з контрагентом ТОВ "Хімагроторг Україна", то колегія суддів зазначає, що у в Акті перевірки зазначено про те, що у товарно-транспортних накладних на перевезення газу вуглеводного скрапленого від ТзОВ "Хімагроторт Україна" до ПП "ГТС Рітейл Поділля", в яких Замовником та вантажовідправником є ТзОВ "Хімагроторт Україна" не зазначено: номера та дати подорожніх листів, відповідно до яких виписувались товарно-транспортні накладні, дата і час виїзду з підприємства вантажовідправника дата і час прибуття до вантажоодержувача дата і час виїзду від вантажоодержувача. Крім того, в товарно-транспортних накладних у графі "Пункт навантаження" зазначено - м. Мангалія, Румунія. Міжнародні транспортні перевезення оформляються CMR, а не товарно- транспортними накладними. Міжнародна товарно-транспортна накладна СМР - це документ, що використовується при міжнародних вантажоперевезеннях. CMR виписується для підтвердження укладання договору перевезення, який визначає відповідальність відправника, перевізника та одержувача товару. Транспортна накладна CMR діє на підставі Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (КДПВ), яка містить загальні дані про вид зміст, і правила заповнення накладної. Відповідно до КДПВ накладна складається як мінімум в трьох примірниках, і підписується відправником і перевізником. Таким чином, підприємством документально не підтверджено факти транспортування придбаних у ТзОВ "Хімагроторт Україна" товарів з м. Мангалія, Румунія до ПП "ГТС Рітейл Поділля", оскільки відсутні CMR. 
Крім того, у видаткових накладних від 24 серпня 2022 року №198 та №203, також товарно-транспортних накладних зазначено, що Покупцем та Вантажоодержувачем є ПП "ГТС Рітейл Поділля", однак на видаткових накладних від 24 серпня 2022 року стоять печатки іншого підприємства - ТОВ "ГТС Рітейл Галичина" (42501985), а не ПП "ГТС Рітейл Поділля" (42697234)…
Таким чином, ПП "ГТС Рітейл Поділля" безпідставно включено рядок 2050 "Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) " Форми №2 Звіту про фінансові результати суму в розмірі 549552 грн, в результаті чого занижено фінансовий результат до оподаткування, звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, який підлягає відображенню у рядку 02 Податкової декларацій з податку на прибуток підприємств за 2022 рік на загальну суму 549552 грн. ПП "ГТС Рітейл Поділля" завищено суму податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинах з ТзОВ "Хімагроторт Україна" на загальну суму 38468 грн.
Даючи правову оцінку доводам сторін щодо реальності господарських операцій з ТОВ "Хімагроторт Україна", то колегія суддів зазначає про те, що 09 серпня 2022 року ПП "ГТС Рітейл Поділля" (Покупец) та ТОВ "Хімагроторг Україна" (Постачальник) уклали Договір поставки №09082022-04 (далі - Договір поставки №09082022-04), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити в обумовлений термін, а Покупець прийняти у власність і оплатити скраплений газ (надалі - "Товар").
При цьому, факт постачання Товару підтверджується: видатковою накладною №156 від 14 серпня 2022 року (АЗС Ленівці), товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ХТУ0000156 від 14 серпня 2022 року; видатковою накладною №162 від 14 серпня 2022 року (АЗС Ленівці), товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №XTУ0000162 від 14 серпня 2022 року, видатковою накладною №198 від 24 серпня 2022 року (АЗС-03 Шепетівка), товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ХТУ0000198 від 24 серпня 2022 року, видатковою накладною №203 від 24 серпня 2022 року (АЗС Шепетівка), товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) №ХТУ0000203 від 24 серпня 2022 року.
Відповідно до міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) №368126 від 09 серпня 2022 року та №368196 від 18 серпня 2022 року пункт навантаження товару вказаний Румунія, м. Мангалія, Постачальник - ТОВ "Хімагроторг Україна". 
Крім того, розрахунки з ТОВ "Хімагроторг Україна" підтверджені випискою з банку за період 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року. Рух активів між ТОВ «Хімагроторг Україна» та ПП "ГТС Рітейл Поділля" відображені в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 631 за 2022 рік.
Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, матеріали справи містять докази того, що Постачальник - ТОВ "Хімагроторг Україна" за фактом поставки скрапленого газу зареєстровані податкові накладні №68 від 14 серпня 2022 року, №69 від 14 серпня 2022 року, №109 від 24 серпня 2022 року, №110 від 24 серпня 2022 року та акцизні накладні №202 від 14 серпня 2022 року, №204 від 14 серпня 2022 року, №256 від 14 серпня 2022 року та № 257 від 14 серпня 2022 року.
Таким чином, наведеними вище обставинами підтверджуються реальні зміни майнового стану позивача за результатами господарської операції із поставки товару ТОВ "Хімагроторг Україна", а саме: надходження товару від цього контрагента та подальша його реалізація. Крім того, факт списання коштів із рахунку позивача в оплату придбаного товару та отримання доходу від реалізації виготовленої продукції відповідачем не оспорюється.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено рух товарів та коштів, тобто зміни у майновому стані позивача, натомість податковим органом при проведенні перевірки не досліджувався подальший рух товарів, які були предметом договорів, укладений між позивачем та ТОВ "Мейн Трейд Груп" та ТОВ "Хімагроторг Україна".
З врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що надані позивачем первинні документи, копії яких долучено до матеріалів справи, дають можливість встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість, а також сторони господарських операцій, що, відповідно, свідчить про те, що вказані документи у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій, разом з тим, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі; крім того, податковим органом не наведено належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення господарських операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект. 
Щодо доводів апелянта про наявність прийнятого стосовно контрагента позивача рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, то колегія суддів зазначає, що включення платника податків до переліку ризикових платників податку не свідчить про нереальність усіх здійснених ним господарських операцій та, само по собі, не спростовує наданої таким платником податків інформації щодо його діяльності, а тому такі є безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не оскаржується розрахунок частково скасованих податкових повідомлень-рішень та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в частині здійсненого обрахунку.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновки відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ та формування витрат у господарських взаємовідносинах з ТОВ "Мейн Трейд Груп" та ТОВ "Хімагроторг Україна", обґрунтовані відсутністю реального характеру операцій є такими, що не відповідають дійсності з огляду на те, що рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків, що відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, та підтверджується належним чином оформленими документами первинного та податкового обліку. При цьому, відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх припущень, викладених в Акті перевірки №21088 щодо нереальності господарських операцій, що відбулись між позивачем та контрагентами ТОВ "Мейн Трейд Груп" та ТОВ "Хімагроторг Україна", натомість позивачем спростовані доводи податкового органу про безтоварність таких господарських операцій, а тому наявні підстави для частково задоволення позовних вимог, а саме: визнання правомірним формування позивачем витрат та податкового кредиту за господарськими операціями з придбання у ТОВ "Мейн Трейд Груп" дизельного палива та у ТОВ "Хімагроторг Україна" скрапленого газу. Таким чином, суд першої інстанції правильно скасував ППР від 27 червня 2024 року №28180/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2589683,00 грн (2819 683,00 грн - 230 000 грн) та нарахування штрафних санкцій на суму 647420,75 грн (704920,75 грн - 57500 грн) та ППР від 27 червня 2024 року №28182/13-01-07-03 у частині визначення податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 2054809,18 грн (2261809,18 грн (сума, яку позивач оскаржує) - 207000 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина") та нарахування штрафних санкцій на суму 9383,75 грн (61133,75 грн (сума, яку позивач оскаржує) – 51750 грн (за операціями з ПП "ГТС Рітейл Галичина").
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі №380/22251/24 в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 304, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі №380/22251/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 01 червня 2026 року.