Справа № 453/472/26
№ провадження 2/453/574/26

Р ІШ ЕН НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Ясінського Ю.Є.,
секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

17 березня 2026 року представник позивача Лебідь К.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором у розмірі 23 730 гривень. Судові витрати просить покласти на відповідача. 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача вказує, що 31 липня 2025 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір №532249-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 7000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правил про надання грошових коштів у кредит. Сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом.
Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому порядку та строки, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 23730 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 7000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 11830 грн; суми прострочених платежів по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ - 3500 грн; суми прострочених платежів за комісією 1400 грн. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Витребувано з АТ КБ «ПриватБанк» інформацію про належність банківської картки № НОМЕР_1 та інформацію про рух коштів (виписку) по рахунку з 31.07.2025 по 15.01.2026.
02 червня 2026 року з АТ КБ «ПриватБанк» на адресу суду надійшла інформація щодо належності банківської картки НОМЕР_1 та виписка про рух коштів по рахунку.
25 травня 2026 року ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву в якому просив застосувати до правовідносин сторін п.15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та звільнити його від сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, штрафів, та пені за Договором №532249-КС-003 від 31 липня 2025 року з моменту набуття статусу військовослужбовця.
03 червня 2026 року представник позивача Виноградов Ю.Е. надіслав (Електронний суд) додаткові пояснення в яких просив визнати докази, які сторона відповідача додала до свого відзиву на позовну заяву недопустимими на підставі ч.1 ст. 78 ЦПК України та залишити їх без розгляду на підставі ч.2 ст. 126 ЦПК України. 
3 червня 2026 року відповідач надіслав (Електронний суд) заперечення на додаткові пояснення позивача.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 31 липня 2025 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено договір № 532249-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2.1 Договору, ТзОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 7000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та правилами надання споживчих кредитів.
Згідно з умовами договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 % процентів за кожен день користування кредитом. Строк дії договору - до 15 січня 2026 року.
Відповідно до п. 2.5 Договору, комісія за надання кредиту (надалі - комісія): 1400 грн. Комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору.
Сторонами погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 17248,93 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 6957,2 %; денна процентна ставка 0,87%.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 7000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка вказана позичальником при укладенні договору, що підтверджується довідкою ТзОВ «ПРофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, а також інформацією АТ «Універсал банк» про рух коштів за картковим рахунком від 27 квітня 2026 року, витребуваних судом за клопотанням позивача.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом № 532249-КС-003 станом на 15 лютого 2026 року за відповідачем ОСОБА_1 утворилась заборгованість в сумі 23 730 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 7000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 11830 грн; суми прострочених платежів по відсотках, відповідно до України, - 3500 грн; суми прострочених платежів за комісією 1400 грн.
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, судом враховується наступне.
Укладення договору та отримання кредиту в розмірі 7000 грн. відповідачем не оспорюється.
Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У сто 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З наданої позивачем візуальної послідовності дій клієнта вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Бізнес Позика» надало розрахунок заборгованості за кредитом № 532249-КС-003 від 31 липня 2025 року, згідно якої заборгованість відповідача станом на 15 лютого 2026 року складає 23 730 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 7000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 11830 грн; суми прострочених платежів по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ - 3500 грн; суми прострочених платежів за комісією 1400 грн.
Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість за відсотками становить 11830 грн.
Указана заборгованість за відсотками нарахована за період з 31 липня 2025 року по 15 лютого 2026 року.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статтях 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
У ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.
ОСОБА_1 з 30 липня 2025 року по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою № 2550, а також військовим квитком ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 , виданого 29 липня 2025 року.
Оскільки ОСОБА_1 з 30 липня 2025 року є військовослужбовцем Збройних Сил України, був таким і на час укладення кредитного договору та строку його дії, який припав на час дії особливого періоду, тому відповідно до частини 15 статті 14 Закону №2011-ХІІ позивач не мав права нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитним договором №532249-КС-003 від 31 липня 2025 року. У стягненні відсотків в сумі 11830 грн слід відмовити.
Разом з тим, п.2.5 договору №532249-КС-003 від 31 липня 2025 року передбачено сплату позичальником комісії за видачу кредиту в розмірі 1400 грн.
Право кредитодавця встановлювати комісію за надання кредиту, яка входить до загальної вартості кредиту передбачено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», а твердження відповідача про те, що така послуга має надаватись безкоштовно є безпідставною.
Положення про нікчемність умов договору відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», на які посилається відповідач, стосуються умов нарахування комісії за обслуговування кредиту, а не комісії за надання кредиту.
Відтак заборгованість за одноразовою комісією за видачу кредиту в сумі 1400 грн. підлягає стягненню з відповідача.
Щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ в сумі 3500 грн, суд звертає увагу на таке.
Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 3500 грн за кредитним договором №532249-КС-003 від 31 липня 2025 року нараховані позивачем за період дії воєнного стану, позовні вимоги про їх стягнення з ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №532249-КС-003 в розмірі 8400 грн., з яких: 7000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1400 грн. заборгованість за комісією за видачу кредиту.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позову (на 35%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 931, 84 грн (2662,40 х 35%).
Керуючись п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», заборгованість за Договором №532249-КС-003 про надання кредиту від 31 липня 2025 року, що становить 8400 (вісім тисяч чотириста) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений судовий збір в розмірі 931 (дев`ятсот тридцять одну) грн.84 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування сторін у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя Ю.Є. ЯСІНСЬКИЙ