Справа № 466/2491/26
Провадження № 2/466/2423/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова 
у складі: головуючого судді Зими І.Є.
секретаря с/з Васинчик М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в :
26 березня 2026 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Ейс» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №675814943 від 08.10.2021 року , в розмірі 51 769,80 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову зазначають, що 08.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №675814943 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV499PZ.
Позивач зазначає, що відповідач самостійно пройшов реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора, створив особистий кабінет, подав заявку на отримання кредитних коштів, вказав свої персональні дані, номер телефону, реквізити банківської картки, після чого підтвердив укладення договору шляхом введення одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов кредитного договору первісним кредитором відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 5 000 грн., а в подальшому сума кредитування була збільшена, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становила 13 500 грн.
Позивач зазначає, що первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором та перерахував кредитні кошти на банківську картку відповідача, однак останній свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
Також позивач зазначає, що право вимоги за вказаним кредитним договором неодноразово відступалось на підставі договорів факторингу, а саме: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», в подальшому - до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а згодом - до ТОВ «ФК «Ейс», у зв`язку із чим позивач набув статусу нового кредитора.
Станом на день звернення до суду загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 51 769,80 грн., з яких: 13 500,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 38 269,80 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутись до суду.
Ухвалою суду від 31.03.2026 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою ним було подано клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно з невідомих причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подав відзив на позовну заяву.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.10.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №675814943 в електронній формі.
Згідно з умовами договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у строки та на умовах, визначених договором.
Судом встановлено, що кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV499PZ.
Відповідно до положень ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, у тому числі електронній, формі.
Згідно зі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладення електронних договорів визначені Законом України «Про електронну комерцію».
З матеріалів справи вбачається, що перед укладенням кредитного договору відповідач самостійно за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт первісного кредитора, зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, створив особистий кабінет позичальника, заповнив заявку на отримання кредиту, вказав свої персональні дані, номер мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП та реквізити банківської картки для перерахування коштів.
Після підтвердження умов кредитування на номер телефону відповідача було надіслано одноразовий ідентифікатор MNV499PZ, який останній використав для підписання кредитного договору та підтвердження своєї волі на його укладення.
Таким чином, укладення кредитного договору було наслідком активних, послідовних та свідомих дій відповідача, спрямованих на отримання кредитних коштів.
Судом також встановлено, що первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором та перерахував відповідачу кредитні кошти.
На виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк» надало інформацію щодо банківської картки № НОМЕР_1 та рахунку відповідача. Із наданої банком інформації вбачається, що вказана картка належить саме ОСОБА_1 , а номер телефону НОМЕР_2 є його фінансовим номером телефону. Банк також підтвердив зарахування на вказану картку кредитних коштів 08.10.2021 року та 09.10.2021 року, у тому числі переказів у сумі 5 000 грн., що узгоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості та підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Суд звертає увагу, що сукупність наданих позивачем доказів - кредитний договір, заявка на отримання кредиту, інформація щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, розрахунок заборгованості, банківська інформація та виписки по рахунку - є взаємопов`язаними, узгодженими між собою та підтверджують як факт укладення договору саме відповідачем, так і факт отримання ним кредитних коштів.
Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування факту укладення договору, належності банківської картки чи фінансового номера телефону відповідачу, а також доказів несанкціонованого використання його персональних даних суду не надано.
Також відповідачем не надано доказів повного або часткового погашення кредитної заборгованості.
Крім того, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором неодноразово відступалось на підставі договорів факторингу.
Так, 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких визначався відповідними реєстрами прав вимоги.
На виконання зазначеного договору сторонами було підписано відповідний Реєстр прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №675814943.
У подальшому між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу, на підставі якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Надалі між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено договір факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №675814943.
На підтвердження вказаних обставин позивачем долучено копії договорів факторингу, витяги з реєстрів прав вимоги, реєстр боржників та акти приймання-передачі, які підтверджують безперервний перехід права вимоги від первісного кредитора до позивача.
Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою шляхом відступлення права вимоги.
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «Ейс» є належним кредитором та має право звернення до суду із даним позовом.
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору утворилась заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на день звернення до суду загальна сума заборгованості за кредитним договором №675814943 становить 51 769,80 грн., з яких: 13 500,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 38 269,80 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом. Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, контррозрахунку суду не подано.
Суд враховує, що позивачем не заявлено вимог про стягнення штрафних санкцій, пені чи інших видів відповідальності, а заявлена до стягнення сума складається виключно із неповернутого тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.
Згідно із ч.1 ст.612 ЦК України боржник є таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.
Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Оскільки відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, в силу дії ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Згідно з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані: копія Договору правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, копія Додаткової угоди № 25770899344 від 01.09.2025 до Договору правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, копія Акту прийому-передачі наданих послуг, копія свідоцтва адвоката про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія довіреності адвоката.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7 000 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би потратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що буде співрозмірним з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю вказаної цивільної справи.
Керуючись: ст.ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України суд,
у х в а л и в:
позов задовольнити частково. Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №675814943 від 08.10.2021 року у розмірі 51 769,80 грн. (п`ятдесят одну тисячу сімсот шістдесят дев`ять гривень 80 копійок).
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» 3 000 грн. (три тисячі гривень) понесені витрати на правову допомогу. В решті вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ейс» місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, каб. 13, ЄДРПОУ:42986956.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима