ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/769/26 
провадження № 3-в/0285/31/26 
30 квітня 2026 року м. Звягель
Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Сусловець М.Г., розглянувши клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про заміну адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на інший вид адміністративного стягнення,
УСТАНОВИВ:
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2026 року  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 10 діб.
До суду надійшло клопотання від командира військової частини НОМЕР_1 про заміну вказаного заходу стягнення на інший, не пов`язаний з ізоляцією військовослужбовця (штраф), мотивоване тим, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, за результатами якого стан здоров`я є таким, що стійко обмежує можливість утримання на гауптвахті.
Розглянувши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч.1 ст.32-1 КУпАП арешт з утриманням на гауптвахті встановлюється і застосовується лише у виключних випадках за окремі види військових адміністративних правопорушень на строк до десяти діб. Арешт з утриманням на гауптвахті призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).
Відповідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються судом, який виніс постанову.
Згідно зі ст. 321-1 КУпАП, виконання постанови про арешт з утриманням на гауптвахті здійснюється органами Служби правопорядку у Збройних Силах України. 
Законодавство передбачає можливість відстрочки виконання постанови (ст. 301 КУпАП) у разі хвороби, що перешкоджає відбуванню стягнення, проте не передбачає прямої норми щодо заміни вже призначеного судом виду стягнення «арешт з утриманням на гауптвахті» на «штраф» на стадії виконання постанови з підстав минулої хвороби.
Судом встановлено, що станом на день розгляду клопотання військовослужбовець ОСОБА_1 виписаний із медичного закладу. Факт перебування на стаціонарному лікуванні у минулому свідчить про вжиття заходів щодо покращення стану здоров`я та не є доказом поточної непрацездатності або наявності медичних протипоказань, які б унеможливлювали відбування покарання на даний момент.
Надання виписки з епікризу підтверджує завершення курсу лікування. Командуванням не надано нових висновків військово-лікарської комісії (ВЛК) про непридатність військовослужбовця до відбування стягнення на гауптвахті за станом здоров`я станом на сьогодні.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Сама по собі наявність факту лікування в анамнезі не може бути підставою для пом`якшення вже призначеного стягнення, оскільки це порушуватиме принцип невідворотності та адекватності покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 301, 304, 321-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви командира військової частини НОМЕР_1 про заміну адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті відносно  ОСОБА_1  на інший вид стягнення — відмовити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення від 11 лютого 2026 року піддати виконанню в установленому законом порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя         М.Г. Сусловець