Провадження № 2/742/2120/26 
Єдиний унікальний № 742/2717/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого - судді Короткої А.О.,
при секретарі судового засідання – Бурмаці Є.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», представник позивача – Кононенко Єгор Олегович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В : 
Представник ТОВ «Стар Файненс Груп» звернувся до суду з позовом про стягнення з  ОСОБА_1  заборгованості за кредитним договором №31136-12/2025 від 13.12.2025 у розмірі 33440,00 грн, а також просила стягнути судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачем умов вказаного кредитного договору.
Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, але не надав відзиву на позовну заяву у строк, передбачений в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про можливість часткового задоволення позову з наступних підстав.
13.12.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» - первісний кредитор, та  ОСОБА_1  – позичальник, був укладений договір про надання фінансового кредиту №31136-12/2025, за яким товариство надало  ОСОБА_1  фінансовий кредит у розмір 8000,00 грн, строком на 120 днів, до 11.04.2026 за користування яким клієнт сплачує товариству фіксовану процентну ставку 0,90% в день, комісію за видачу кредиту – 10%, що в грошовому виразі становить 800,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом - 2572,74%, орієнтовна загальна вартість кредиту – 17440,00 грн, загальні витрати по кредиту – 9440,00 грн, а товариство надає позичальнику в день підписання сторонами кредитного договору, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу – банківської картки № НОМЕР_1 (а.п.15-18), що також підтверджується копією додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №31136-12/2025 (графік платежів) (а.п.18), копією заявки-анкети клієнта на отримання фінансового кредиту (а.п.25), копією паспорта споживчого кредиту (а.п.28-29).
Договір про надання фінансового кредиту було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 
ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за кредитним договором №31136-12/2025 від 13.12.2025 виконало належним чином, перерахувавши на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, що підтверджується копією квитанції про зарахування №947987326 від 13.12.2025 (а.п.26) та копією довідки сервісного онлайн платежів «iPay» від 24.04.2026 (а.п.30), проте  ОСОБА_1  у порушення умов кредитного договору, свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку становить 33440,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту – 8000,00 грн, заборгованість по відсотках – 8684,00 грн, заборгованість за комісією – 800,00 грн, заборгованість за штрафними санкціями – 16000,00 грн (а.п.12-13).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1,2 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно зі ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, проте ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13000,00 грн, заборгованість по відсотках у розмірі 13020,00 грн, заборгованість за комісією у розмірі 1300,00 грн та заборгованість за штрафними санкціями – 6500,00 грн.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Варто зазначити, що Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.
Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч.6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Факт укладення договору та отримання  ОСОБА_1  кредитних коштів у розмірі 16000,00 грн суд вважає доведеним повністю.
При цьому, суд не погоджується із нарахування позивачем заборгованості за штрафними санкціями за неналежне виконання зобов`язання боржником.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до п.18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Як зазначалося, кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п.18 Перехідних положень ЦК України.
Також Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року №183/7850/22(61-14740св23) виклав тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а саме, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Аналогічних висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у постановах від 04 червня 2025 року у справі № 752/30967/21, 12 лютого 2025 року у справі №758/5318/23.
Отже, суд вважає, що нарахування позивачем заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 16000,00 грн є неправомірним, а тому задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Стар Файненс Груп» підлягають частковому задоволенню, та з відповідача  ОСОБА_1  на користь позивача ТОВ «Стар Файненс Груп» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №31136-12/2025 від 13.12.2025 у розмірі 17440,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000,00 грн, заборгованість по відсотках у розмірі 8640,00 грн та заборгованість за комісією у розмірі 800,00 грн.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимог Цивільного кодексу, а згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з п.1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 17440,00 грн.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 52 %, тому з відповідача на користь позивача слід пропорційно стягнути 1384,49 грн, сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір-обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи малозначність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про неспівмірність розміру заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн, який є завищеним, в даному випадку розумним та співмірним розміром є 3000,00 грн. витрат на правничу допомогу, які в даному випадку підлягають до стягнення з відповідача на корить позивача.
На підставі наведеного та Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про захист прав споживачів», ст.6, 204-205, 207, 512, 514, 516, 526, 530, 610, 612, 625-629, 634, 638-630, 642, 1049, 1050, 1054, 1083 ЦК України, керуючись ст.2, 12, 13, 81, 134,141 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (код ЄДРПОУ – 44022416, юридична адреса: вул.Велика Васильківська, буд.72, м.Київ, 03150), представник позивача – Кононенко Єгор Олегович (РНОКПП – НОМЕР_2 ), до ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», код ЄДРПОУ – 44022416, заборгованість за кредитним договором №31136-12/2025 від 13 грудня 2025 року у розмірі 17440 (сімнадцять тисяч чотириста сорок) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп», код ЄДРПОУ – 44022416, судовий збір у розмірі 1384 (одна тисяча триста вісімдесят чотири) гривні 49 копійок, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, а всього 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 49 копійок. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного заочного рішення. 
Повне заочне рішення складено 02.07.2026.
Позивач, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя  Анна КОРОТКА