Справа № 490/6038/25
н\п 2/490/543/2026

Центральний районний суд м. Миколаєва

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2026 року        м. Миколаїв
Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі судових засідань Шведюк Д.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» (далі - ТОВ «ФК Айконс», позивач) звернулось до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК Айконс», внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором №3095915923/547931 від 26.08.2020 року в сумі 16 280,00 грн.
Від представника відповідача, Щукіної Н.О., надійшов відзив на позовну заяву у кому остання просила відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача, витрати понесені відповідачем на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Представником позивача, Пархомчуком С.В., надано відповідь на відзив у якому останній просив задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.
Судом встановлено, що 26.08.2020 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3095915923/547931 згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 4 800 грн, строком на 30 днів.
Підписання цього договору здійснено відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатору.
20.08.2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» укладено Договір факторингу № 1-20/08/2021, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» став новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог боржників по сплаті боргу за основними договорами.
25.08.2021 року між ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» та ТОВ «ФК Айконс» укладено договір факторингу №1-25/08/2021, відповідно до якого ТОВ «ФК Сіті фінанс груп» відступило право вимоги за кредитними договорами ТОВ «ФК Айконс», в тому числі і за договором №3095915923/547931.
Після передачі права вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання перед ТОВ «ФК Айконс» і допустила виникнення заборгованості за кредитним договором №3095915923/547931 від 26.08.2020 року.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано копію кредитного договору №3095915923/547931 від 26.08.2020 року та договори факторингу від 20.08.2021 року №1-25/08/2021, та від 25.08.2021 року №1-25/08/2021. 
Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу на те, що позивачем не додано належних доказів (платіжне доручення) на підтвердження перерахування кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 .
За такого, позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №3095915923/547931 від 26.08.2020 року.
Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог у стягнення заборгованості за кредитним договором №3095915923/547931 від 26.08.2020 року укладеним між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 .
Крім того, суд не приймає доводи відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності суд до уваги не бере, у зв`язку з наступним.
У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
При цьому визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.
Згідно частини четвертої статті 267 наведеного Кодексу, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
У вказаній справі позивач звернувся до суду з позовом 29.07.2025 року та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, який укладено 26.08.2020 року, право вимоги за яким відступлено позивачу за договором факторингу №1-25/08/2021 від 25.08.2021 року.
Згідно з ч. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, (в редакції станом на 21 грудня 2023 року) перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Враховуючи зазначене, позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом.
Стосовно стягнення з позивача витрат понесених відповідачем за надання професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 грн, слід зазначити наступне. 
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Проте відповідачем не надано платіжних документів (платіжного доручення, квитанції тощо), які підтверджують сплату позивачем коштів в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до змісту частин першої та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у справі, що розглядається, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі наведеного, керуючись 12,13, 18, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФК Айконс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №3095915923/547931 від 26.08.2020 року – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс», юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 12, нежитлове приміщення 1008, код ЄДРПОУ: 44334170;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Суддя          Л.М. Шолох