УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 635/14293/24
провадження № 51-2515 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2026 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 травня 2026 року,

установив:

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2026 рокупродовжено строк дії запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до 13 червня 2026 року.
Харківський апеляційний суд ухвалою від 27 травня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2026 року щодо нього без змін.
У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить переглянути вказані судові рішення в касаційному порядку. Вказує, що в ухвалі суду першої інстанції від 15 квітня 2026 року відсутні підписи суддів, а також судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено повно і всебічно обставини провадження. При цьому посилається на необґрунтованість підозри та фальсифікацію доказів у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та копії оскаржуваних судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, колегія суддів (далі - Суд) дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому, у ч. 3 ст. 428 КПКвизначено, що суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.
Як убачається зі змісту копії оскаржуваного рішення апеляційного суду, ухвала Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2026 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема щодо ОСОБА_4 , була предметом апеляційного перегляду Харківського апеляційного суду, який ухвалою від 27 травня 2026 року рішення місцевого суду залишив без змін.
За приписами частин 1 і 2 ст. 424 та ч. 5 ст. 422-1 КПК ухвала районного суду та ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою та про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Таким чином, оскільки оскарження цих рішень у касаційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

У зв`язку з цим у Суду відсутні процесуальні підстави для надання відповідей на доводи касаційної скарги.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 квітня 2026 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 27 травня 2026 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3