УХВАЛА

09 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 620/7311/25
адміністративне провадження № К/990/23430/26 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду 
Мацедонської В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу керівника Чернігівської обласної прокуратури
на ухвалу  Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року 
у справі № 620/7311/25 за позовом керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави до Бахмацького будинку дитячої та юнацької творчості Бахмацької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Ніжинська районна державна адміністрація про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії -
УСТАНОВИВ:
Керівник Ніжинської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Бахмацького будинку дитячої та юнацької творчості Бахмацької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Ніжинська районна державна адміністрація, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Бахмацького будинку дитячої та юнацької творчості Бахмацької міської ради у вигляді незабезпечення готовності захисної споруди цивільного захисту (сховища) № 92025, розташованої за адресою: вул. Соборності, 55Г, м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, до використання за призначенням у відповідності до "Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018;
- зобов`язати Бахмацький будинок дитячої та юнацької творчості Бахмацької міської ради (код ЄДРПОУ 22824210) вчинити дії, спрямовані на приведення у стан готовності захисну споруду цивільного захисту (сховище) № 92025, розташовану за адресою: вул. Соборності, 55Г, м. Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, з метою використання її за призначенням у відповідності до "Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту", затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року, залишену без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року, позовну заяву залишено без розгляду. 
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, заступником керівника Київської міської прокуратури подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду 20 травня 2026 року касаційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури повернуто особі, яка її подала.
21 травня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга від керівника Чернігівської обласної прокуратури.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12 (залишення позову (заяви) без розгляду), 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. 
За правилами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині другій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Так, обґрунтовуючи підстави подання касаційної скарги, позивач вказує на неправильне застосуванням норм матеріального права (ст. ст. 19, 20, 32 Кодексу цивільного захисту України, ст. ст. 78, 79 Закону України «Про освіту», п. п. 3, 9, 10 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 «Деякі питання використання захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку») та порушенням норми процесуального права (ст. 2, 5, 75, 76, 77, 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства України), без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема від 23.04.2025 у справі № 520/27913/23, від 03.08.2023 у справі № 260/4120/22, від 11.08.2023 у справі № 560/10015/22, від 29.08.2023 у справі №160/9125/22, від 05.09.2023 у справі №260/4044/22, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 22.08.2018 у справі № 818/1735/17, від 07.09.2018 у справі № 824/2473/15, від 04.12.2019 у справі № 826/6228/18, від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 та інших.
Проаналізувавши висновки Верховного Суду, на які посилається скаржник, Судом встановлено, що фактичні обставини у тих справах та їх нормативне регулювання є відмінними від цієї справи, а отже висновки на які посилається скаржник не є релевантними до справи №620/7311/25. Разом з тим, Суд звертає увагу про наявність актуальної практики Верховного Суду при вирішення аналогічних справ.
Разом з тим, зазначаючи про неправильне застосуванням норм матеріального права та про порушення норм процесуального права, скаржник не обґрунтовує у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Обґрунтування поданої касаційної скарги зводиться до незгоди з ухвалою суду від 04 лютого 2026 року  та постановою апеляційної інстанції від 14 квітня 2026 року та посилання на загальні норми нормативно-правових актів.
Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судом апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку останнього, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
З огляду на повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження не вирішується.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу керівника Чернігівської обласної прокуратури на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі № 620/7311/25 за позовом керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави до Бахмацького будинку дитячої та юнацької творчості Бахмацької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, Ніжинська районна державна адміністрація про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська