ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 
справа № 753/2481/25
провадження № 3/753/16/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , за ст. 124 КУпАП, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_2 , за ст. 124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 26 грудня 2024 року приблизно о 15 год. 50 хв. у м. Києві по вул. Здолбунівській, 3-Г, за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та службового транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 .
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 962948, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що останньому інкримінується порушення п.п. 3.2, 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме те, що він, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», під час зміни напрямку руху не надав дорогу та не забезпечив безперешкодний проїзд оперативного транспортного засобу «Toyota Prius», який рухався із проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, унаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232205, складеного відносно ОСОБА_2 , вбачається, що останньому інкримінується порушення п.п. 3.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, а саме те, що він, керуючи оперативним транспортним засобом «Toyota Prius», рухаючись із проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, не забезпечив безпеку дорожнього руху, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos».
Відповідно до картки адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 , обставини ДТП викладені аналогічно протоколу серії ЕПР1 № 232205, із зазначенням, що службовий автомобіль «Toyota Prius» рухався по смузі для руху з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору і звуковим сигналом, а автомобіль «Daewoo Lanos» під керуванням ОСОБА_1 виконав маневр повороту, після чого відбулося зіткнення.

Суд дослідив довідку за матеріалами ЄО № 68867, № 68891, № 68887, № 68884 від 26.12.2024, з якої вбачається, що за повідомленнями про ДТП з травмованими встановлювались обставини події за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та пасажира службового автомобіля ОСОБА_3 .
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми місця ДТП вбачається, що огляд проводився після події, у схемі зафіксовано розташування транспортних засобів, місце зіткнення, дорожню обстановку, ширину проїзної частини, наявну дорожню розмітку, а також пошкодження транспортних засобів. Зазначені документи є первинними процесуальними джерелами фіксації місця події, однак самі по собі не містять остаточного висновку про винуватість конкретного водія.
З письмових та усних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що рухався автомобілем «Daewoo Lanos» зі швидкістю до 40 км/год, мав намір повернути на прилеглу територію, увімкнув покажчик повороту, перевірив дорожню обстановку та почав маневр після пропуску зустрічного транспорту. За його твердженням, удар відбувся з лівої бокової частини, а звуковий сигнал він почув одночасно з ударом або безпосередньо перед ним.
З письмових та усних пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він вини також не визнав, зазначив, що керував службовим автомобілем «Toyota Prius», виконував службове завдання, рухався з увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом, а автомобіль «Daewoo Lanos» під керуванням ОСОБА_1 раптово почав маневр повороту ліворуч, у зв`язку з чим ОСОБА_2 застосував гальмування, однак уникнути зіткнення не зміг.
З показань свідка ОСОБА_4 , відображених у протоколі судового засідання, вбачається, що свідок перебував неподалік місця ДТП, чув звуковий сигнал, бачив проблискові маячки службового автомобіля, зазначав про рух службового автомобіля та маневр автомобіля «Daewoo Lanos». Разом з тим, як пояснив свідок, не всі обставини пам`ятав точно, окремі відомості щодо відстаней, моменту виникнення небезпеки та точного розташування транспртних засобів викладав орієнтовно.
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Левчишина О.В. заперечувала проти притягнення її підзахисного до адміністративної відповідальності, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї позиції захисник зазначила, що ОСОБА_1 під час руху діяв уважно та обережно, завчасно увімкнув покажчик повороту, рухався з невеликою швидкістю, перед початком маневру перевірив дорожню обстановку та пропустив зустрічний транспорт. На думку захисника, ОСОБА_1 мав об`єктивні підстави вважати, що виконання маневру повороту є безпечним. Захисник звернула увагу суду на те, що, зі слів ОСОБА_1 , спеціальний звуковий сигнал службового автомобіля він почув лише одночасно з ударом або безпосередньо перед ним, а тому не мав реальної можливості своєчасно зреагувати на наближення автомобіля «Toyota Prius». Також захисник наголошувала, що службовий автомобіль «Toyota Prius» рухався по смузі зустрічного руху, а в матеріалах справи відсутні належні та беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 міг завчасно виявити його наближення та запобігти зіткненню. Окремо захисник посилалася на те, що наявний у матеріалах справи відеозапис не є автентичним, що підтверджується клопотанням судового експерта ОСОБА_5 , а тому не може беззастережно використовуватися для встановлення механізму ДТП та вини її підзахисного. З урахуванням наведеного захисник вважала, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог ПДР України не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, а всі сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мають тлумачитися на користь ОСОБА_1 .
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 13 березня 2025 року у справі було призначено судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.
З висновку експерта КНДІСЕ № 22908/25-52 від 23.12.2025 вбачається, що експерт, дослідивши матеріали справи, схему ДТП, пояснення учасників, характер пошкоджень транспортних засобів та наявний відеозапис, дійшов висновку, що первинний контакт транспортних засобів відбувся правою передньою частиною «Toyota Prius» та боковою частиною «Daewoo Lanos». Експерт зазначив, що механізм ДТП полягав у тому, що «Toyota Prius» рухався по смузі руху, а «Daewoo Lanos» розпочав виконання маневру повороту на прилеглу територію, після чого відбулося зіткнення.
У зазначеному висновку експерт вказав, що водій «Daewoo Lanos» ОСОБА_1 з технічної точки зору мав діяти відповідно до п.п. 10.1, 3.2 ПДР України, тобто перед зміною напрямку руху переконатися у безпечності маневру та, у разі наближення оперативного транспортного засобу з проблисковим маячком та/або спеціальним звуковим сигналом, дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд.
Водночас експерт вказав, що питання про те, чи мав водій «Toyota Prius» ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення з «Daewoo Lanos» шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України, не видається можливим вирішити через недостатність вихідних даних. Також експерт не надав категоричного висновку щодо причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та виникненням ДТП.
Суд окремо оцінює відеозапис «ДТП 26.12.2024», наявний у матеріалах справи. Зазначений відеозапис підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами, однак не може розглядатися як самостійний та безумовний доказ винуватості будь-кого з водіїв. Суд враховує, що судовий експерт Коваль І.М. у клопотанні від 19.03.2026 зазначив про необхідність надання автентичної копії відеозапису, оскільки наявний у матеріалах справи відеозапис має ознаки неавтентичної копії, отриманої шляхом перезйомки з екрана монітора, що унеможливлює використання такого запису для повноцінного експертного дослідження механізму ДТП.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2026 року було призначено додаткову експертизу та доручено її проведення судовому експерту ОСОБА_5 . Однак експерт звернувся до суду з клопотанням про надання додаткових матеріалів, зокрема автентичної копії відеозапису ДТП, зазначивши, що без таких даних проведення повного дослідження механізму ДТП є неможливим.
Судом було вжито заходів для отримання відповідного відеозапису, зокрема направлено запит до ТОВ «НЕКСКОР». З відповіді ТОВ «НЕКСКОР» від 19.05.2026 вбачається, що товариство не мало та не має у володінні камер за адресою місця ДТП, не володіє відповідним відеозаписом та не може надати суду запис дорожньо-транспортної пригоди від 26.12.2024. Таким чином, можливість отримання автентичного відеозапису, необхідного для проведення додаткової експертизи, судом вичерпана.
Оцінюючи зібрані у справі докази відповідно до ст. 252 КУпАП, суд виходить з того, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, а висновки суду повинні ґрунтуватися на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Зібрані матеріали свідчать про те, що ДТП дійсно мала місце, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а між учасниками існує спір щодо механізму пригоди та причин її виникнення. Висновок експерта КНДІСЕ містить технічне обґрунтування щодо невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п.п. 10.1, 3.2 ПДР України. Водночас щодо дій ОСОБА_2 експерт не зміг надати категоричний висновок про наявність технічної можливості уникнути зіткнення та причинний зв`язок його дій з ДТП. 
Щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.
ОСОБА_2 інкриміновано порушення п.п. 3.1, 11.4 ПДР України, що, на думку особи, яка склала протокол, перебувало у причинному зв`язку з настанням ДТП.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 керував службовим оперативним транспортним засобом «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_4 , під час виконання службового завдання, з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та спеціальним звуковим сигналом.
Пунктом 3.1 ПДР України передбачено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
З досліджених доказів не встановлено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_2 , керуючи оперативним транспортним засобом, діяв із порушенням вимог п. 3.1 ПДР України, а також що саме його дії перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
Навпаки, висновком експерта КНДІСЕ № 22908/25-52 від 23.12.2025 встановлено, що питання про те, чи мав водій «Toyota Prius» ОСОБА_2 технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України, не видається можливим вирішити через недостатність вихідних даних. Також експерт не надав категоричного висновку щодо причинного зв`язку між діями ОСОБА_2 та виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Сам факт участі ОСОБА_2 у ДТП та наявність механічних пошкоджень транспортних засобів не є достатнім для висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Сумніви щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Оскільки матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів того, що ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР України і що таке порушення перебувало у причинному зв`язку з ДТП, провадження щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п. 3.2 ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_3 , розпочав маневр повороту на прилеглу територію у той час, коли службовий автомобіль «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 рухався із увімкненими проблисковими маячками та спеціальним звуковим сигналом.
Факт руху службового автомобіля з увімкненими спеціальними сигналами підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, карткою адміністративного правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 , показаннями свідка ОСОБА_4 , а також узгоджується з висновком експерта КНДІСЕ № 22908/25-52 від 23.12.2025.
Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 у частині того, що спеціальний звуковий сигнал він почув лише одночасно з ударом або безпосередньо перед ним, оскільки такі пояснення спростовуються сукупністю інших доказів, зокрема показаннями свідка, який вказував, що чув звуковий сигнал та бачив проблискові маячки службового автомобіля, а також висновком експерта щодо механізму ДТП.
Висновок експерта КНДІСЕ є послідовним, ґрунтується на дослідженні схеми ДТП, протоколу огляду місця події, пояснень учасників, характеру пошкоджень транспортних засобів та інших матеріалів справи. Суд не встановив підстав вважати цей висновок недопустимим або таким, що не може бути покладений в основу постанови в частині оцінки дій ОСОБА_1 .
Експерт прямо зазначив, що водій «Daewoo Lanos» ОСОБА_1 з технічної точки зору мав діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 3.2 ПДР України, а його дії не відповідали зазначеним вимогам. Також експерт встановив механізм зіткнення, за яким «Daewoo Lanos» розпочав маневр повороту, а «Toyota Prius» рухався по смузі руху, після чого відбувся контакт правої передньої частини «Toyota Prius» з боковою частиною «Daewoo Lanos».
При цьому суд враховує, що наявність у справі певних невирішених технічних питань щодо можливості ОСОБА_2 уникнути зіткнення не спростовує встановленого експертом порушення з боку ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 3.2 ПДР України.
Суд також враховує, що для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, необхідним є встановлення порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна. У цій справі факт пошкодження транспортних засобів підтверджується протоколами, схемою ДТП, протоколом огляду місця ДТП, матеріалами ЄО та висновком експерта.
Таким чином, досліджені докази у своїй сукупності дають суду підстави дійти висновку, що ОСОБА_1 перед виконанням маневру повороту не переконався у безпечності такого маневру, не надав дорогу оперативному транспортному засобу, який рухався із спеціальними світловими та звуковими сигналами, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 3.2 ПДР України.
Вказане порушення перебуває у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та пошкодженням транспортних засобів, у зв`язку з чим у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Дорожньо-транспортна пригода сталася 26 грудня 2024 року. Станом на день розгляду справи, а саме 17 червня 2026 року, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Отже, встановивши вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд позбавлений можливості накласти на нього адміністративне стягнення у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому провадження щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 38, 124, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Повний текст постанови виготовлено 17.06.2026

Суддя: Комаревцева Л.В.